Справа № 591/5772/18
Провадження № 1-кс/591/4662/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про надання дозволу на реалізацію речових доказів,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого з узгодженим прокурором клопотанням у кримінальному провадженні № 0000115 від 19.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 197-1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, згідно якого просив надати дозвіл Головному управлінню ДФС у Сумській обл. на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні, а саме посівів сільськогосподарських культур (біологічних активів), а саме кукурудзи та сої, що росте на самовільно зайнятих земельних ділянках на території Рогинської сільської ради та Ріпчанської сільської ради Роменського району Сумської області з зазначеними в клопотанні кадастровими номерами загальною площею більш ніж 200 гектар.

Клопотання мотивував тим, що службові особи СТОВ «Дружба-Нова» та ПСП «Слобожанщина Агро» без законних підстав самовільно зайняли зазначені в клопотанні земельні ділянки та посіяли сільськогосподарські культури, а саме кукурудзу та сою, чим завдали значної матеріальної шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській обл. Вказані кукурудзу та сою у кримінальному провадженні визнано речовими доказами згідно вимог ст. 98 КПК України, крім того на посіви зазначених сільськогосподарських культур ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 12.07.2018 накладено арешт.

Враховуючи, що зазначені в клопотанні посіви сільськогосподарських культур потребують значних витрат по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання та охорони, а також піддаються швидкому псуванню, виникла необхідність у забезпеченні збереження речових доказів шляхом передання їх для реалізації, а тому, посилаючись на п.2 ч.6 ст.100 КПК України та п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, просив задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, зазначених в ньому.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № 0000115 від 19.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 197-1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК КК України за фактом того, що службові особи СТОВ «Дружба-Нова» та ПСП «Слобожанщина Агро» без законних підстав самовільно зайняли земельні ділянки на території Рогинської сільської ради та Ріпчанської сільської ради Роменського району Сумської області.

Будь-які дані про здійснення посівів на зазначених земельних ділянках у витягу з ЄРДР відсутні.

З пояснень прокурора вбачається, що про підозру у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось.

Ухвалами слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 12.07.2018 на посіви сільськогосподарських культур, зазначені у клопотанні, накладено арешт (а.п.20-23). Під час розгляду питання щодо накладення арешту на майно представники СТОВ «Дружба-Нова» та ПСП «Слобожанщина Агро» пояснювали, що зазначені сільськогосподарські посіви не належать цим юридичним особам та вони не оброблювали ці земельні ділянки.

Вказані кукурудзу та сою у кримінальному провадженні визнано речовими доказами згідно вимог ст. 98 КПК України, крім того 25.09.2018 заступником начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 винесена постанова, згідно якої посіви сільськогосподарських культур необхідно передати на зберігання власнику державі, в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській обл., з метою забезпечення їх збереження та псування (а.п.24-25).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській обл. вбачається, що зазначена юридична особа не має можливості прийняти на зберігання зазначені посіви сільськогосподарських культур (а.п. 26).

З листа ГУ ДФС у Сумській області вбачається, що зазначена юридична особа може забезпечити реалізацію посівів сільськогосподарських культур, що ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках (а.п. 29).

У відповідності з п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду, для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З зазначеної норми вбачається, що обов`язковою умовою для прийняття рішення слідчим суддею про передачу речових доказів на зберігання є процедура погодження вказаного питання з власником, тільки в разі відмови власника слідчий суддя може прийняти рішення про реалізацію речових доказів.

Однак будь-яких доказів того, що сторона обвинувачення зверталась до власників зазначених у клопотанні посівів сільськогосподарських культур, до клопотання не додано.

Крім того в клопотанні слідчий зазначає про те, що у особи, яка засіяла самовільно земельну ділянку, не виникає право власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур.

В той же час на обгрунтування того, що зазначені в клопотанні земельні ділянки є самовільно зайнятими, до клопотання додано лише протоколи огляду місця події, які тільки засвідчують факти вирощування сільськогосподарських культур і не вказують на правові підстави користування земельними ділянками.

Ніяких доказів в обгрунтування того, що спірні земельні ділянки використовували саме СТОВ «Дружба-Нова» та ПСП «Слобожанщина Агро», суду не надано, як вбачається з ухвал про арешт майна представники цих юридичних осіб заперечували вказаний факт.

З врахуванням викладеного суд вважає, що стороною обвинувачення не надано істотно вагомих доказів на підтвердження того, що земельні ділянки були самовільно зайняті та що їх використовують саме СТОВ «Дружба-Нова» та ПСП «Слобожанщина Агро».

Та обставина, що земельні ділянки були самовільно зайняті, підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування здійснюється з червня 2018 року, однак жодній особі не повідомлено про підозру.

Докази того, що слідчим вживались заходи для встановлення власника майна, також не надані.

Слідчим не обгрунтовано в клопотанні, яким чином відбудеться збір врожаю, хто буде нести витрати та в якому розмірі, який обсяг продукції буде реалізовано та по якій ціні, чи придатний врожай взагалі для реалізації.

Враховуючи викладене суд вважає, що надання дозволу на реалізацію посівів за певних обставин може привести до непоправного порушення прав їх власника.

Збереження зазначених в клопотанні кукурудзи та сої можливе шляхом передання їх на зберігання особам, які їх виростили.

З урахуванням наведених обставин, керуючись ст. 100 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1