Справа № 128/2053/17
ВИРОК
Іменем України

17 травня 2018 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000812 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, непрацюючої, раніше в силу ст. 89 КК України несудимої

за ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2017 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_2 , в спальній кімнаті, на одній із полиць шафи помітила золотий ланцюжок, належний ОСОБА_5 .

В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння зазначеним майном, реалізуючи який, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою легкої наживи, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, вчинила крадіжку з полиці шафи ланцюжка з жовтого металу 585 проби вагою 6,79 грама, належного ОСОБА_5 . Згідно довідки Національного Банку України № 61-0050/51539 від 25.07.2017 року вартість одного грама золота 585 проби у брухті становить 583 гривні 50 копійок. Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3961 грн. 96 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнала повністю, пояснивши, що в середині липня минулого року, перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_5 в смт. Стрижавка та розпиваючи разом спиртні напої, вона побачила на полиці комоду золотий ланцюжок та вирішила його вкрасти. Коли ОСОБА_5 вийшла з будинку в двір, вона взяла даний ланцюжок собі до кишені, а на слідуючий день, повернувшись додому, здала його в ломбард, так і не викупивши його в послідуючому. Про скоєне нею вона жалкує, щиро розкаюється у скоєному, просить суд її суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного, заподіяну шкоду ОСОБА_5 вона відшкодувала і остання не має претензій до неї.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, характеризуючих її особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, те що вона раніше в силу ст. 89 КК України несудима, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої, яка згідно заяви щодо призначення покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винної дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при ізоляції від суспільства і їй необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді арешту.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд ,

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

Початок відбування арешту рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1