Справа № 638/4573/17
Провадження № 1-кс/638/3214/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001053 від 07 березня 2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України,-
встановив:
10.08.2018 слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, в якому просить надати слідчому СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 , або процесуальному керівнику-прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області юристу 1 класу ОСОБА_4 тимчасовий доступ та можливість вилучення оригіналів документів, які перебувають у володінні гр.-на ОСОБА_5 , а саме: договору позики від 10.03.2010 року, укладеного нібито між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про одержання ОСОБА_6 грошової суми у розмірі 400 000(чотириста тисяч)доларів США; договору додаткової угоди № 1 до договору позики від 10.03.2010 року укладеного 04.02.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділом Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування за зверненням гр-ки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вона просить провести перевірку за фактом того, що 20.01.2017 року гр.-н ОСОБА_5 з метою заволодіння належного їй майна, яке є та її колишнього чоловіка ОСОБА_6 спільною сумісною власністю, надав до ІНФОРМАЦІЯ_2 позовну заяву про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна якими є нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-4,201-:-2-4, загальною площею 92.0 кв.м. в житловому будинку літ.А-5, розташовані по АДРЕСА_1 від 20.10.2016 року, посилаючись на рішення третейського суду від 06.10.2016 року, яким задоволені його позовні вимоги відносно договору позики підписаної між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про отримання останнім в борг грошових коштів у сумі 400 000,00 доларів США.
Вищезазначений факт 07.03.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001053 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 в своїх свідченнях вказує на те, що 03.06.2000 році вона зареєструвала шлюб з гр.-ном ОСОБА_6 . В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в теперішній час мешкає в будинку по АДРЕСА_2 разом з її колишнім чоловіком. Перебуваючи у шлюбі вони вирішили побудувати житловий будинок, в якому бажали жити разом з дітьми. Коли знайшли земельну ділянку, то гроші на її придбання в 2004 році вона позичила у свого друга ОСОБА_9 , який мешкає в селище Мала Данилівка, Дергачівського району. Коли придбали земельну ділянку, то в подальшому усі документи були оформлені на її колишнього чоловіка. З 2006 року з колишнім чоловіком почали будівництво на земельній ділянці і будували на кошти, які були отримані від реалізації квартири АДРЕСА_3 . Вказана об`єднана квартира належала її синові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 . Вказаний будинок будувався до 2007 року і в 2008 році колишній чоловік отримав рішення Дзержинського районного суду м. Харкова про визнання за ним права власності на зазначений будинок. У вказаному будинку спочатку мешкали усі разом у тому числі її син від першого шлюбу та донька ОСОБА_11 від першого цивільного шлюбу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 якій вона замінила мати. На момент знайомства її колишній чоловік займався випуском мінеральної води торгової марки «Крижана», тобто він був засновником ПП « ОСОБА_13 » та на той час не мав свого житла, та фіксованої заробітної плати. Крім того. на час знайомства у колишнього чоловіка не було ніяких збережень, не було ніяких відкритих рахунків, з яких він міг би отримувати будь-які проценти або дивіденди. До оформлення шлюбу ОСОБА_14 їздив на автомобілі, моделі «Фіат-купе» і тільки після оформлення шлюбу вона дізналася про те, що він за даний автомобіль має борг у сумі 2000 доларів США, які вона йому дала. Вже перебуваючи у шлюбі ОСОБА_14 продав свій бізнес з приміщеннями, гроші від якого частинами пішли на будівництво вказаного будинку. В подальшому ОСОБА_14 пропонував їй займатися будівництвом будинків за власні кошти, для подальшого продажу. Сам ОСОБА_14 офіційно ніде не працював, а освоював в комп`ютері архітектурну програму «Архікат» та робив видимість того, що він зайнята особа. Вже коли вони з трьома дітьми мешкали у зазначеному будинку, то усі питання, пов`язані з матеріальною стороною були покладені на нього. В 2008 році ОСОБА_14 вперше познайомив її з гр.-ном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким, як потім вона дізналася ОСОБА_14 був знайом ще в той період, коли займався виробництвом води. В 2008 році ОСОБА_14 вперше запросив ОСОБА_15 до них у гості і після того, через деякий час ОСОБА_15 став частіше бувати у них вдома, притому він приходив без запрошення та перебував у них вдома з ранку до вечора, при цьому користувався усім що було вдома, у тому числі їв та спав, купався у басейні, засмагав. В процесі знайомства вона також знала достовірно про те, що ОСОБА_15 , після закінчення водяного бізнесу ніде не працював, весь час, до цього часу проживає у 2-хкімнатній квартирі, розташованій по АДРЕСА_4 та їздить на автомобілі «Шкода-Октавія». Останні 5 років вона стала помічати що їх стосунки погіршилися, в зв`язку з тим, що чоловік почав отримувати замовлення на будівництва котеджів та відчув свою значимість(зірковість). Коли вона намагалася поговорити з ОСОБА_14 , то він став вказувати їй на її недоліки. Весь цей час ОСОБА_14 не припиняв спілкуватися с ОСОБА_15 , а ще й більш став з ним їздити по всім розважальним закладам. 03.11.2016 року її чоловік подав заяву про розірвання шлюбу до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 28 грудня 2016 року шлюб між ним та ОСОБА_6 було розірвано. Ще до розірвання шлюбу 20.10.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування нерухомого майна, за яким у неї виникло право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4, 2-1-:-2-4, загальною площею 92,0 кв.м в житловому будинку літ.А-5, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Зазначений договір було укладено з боку ОСОБА_6 добровільно в процесі спільного з ним рішення щодо поділу сумісного майна подружжя. В подальшому зазначене нерухоме майно вона подарувала за договором дарування своїм батькам - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Однак вже після укладення зазначеного договору дарування в процесі обговорення з чоловіком подальшого механізму розділу майна подружжя, яке включало в себе об`єкти нерухомого та рухомого майна, між ними виникли суперечки, при вирішенні яких вони не могли дійти згоди, окрім того, її чоловік ще до розірвання шлюбу почав продавати майно, яке було набуто в період шлюбу. Це стало причиною того, що нею був ініційований позов до суду про розділ майна подружжя. Звернення до суду в свою чергу не сподобалось колишньому чоловікові, у зв`язку з чим він вирішив помститися, що призвело до вчинення ним кримінального правопорушення, яке виразилося в тому, що коли вона перебувала у відпустці, поїхавши за кордон в період з 5 січня по 18 січня 2017 року, її колишній чоловік ОСОБА_6 в її відсутність зламав замки на її власній кімнаті, де зберігалися її особисті речі та коштовності, зібрав все до смітних пакетів та викинув до офісу нотаріальної контори. Також він змінив замки на будинку і 18 січня, коли вона повернулася з відпустки, вона не змогла потрапити до свого будинку. Навіть коли вона викликала поліцію та ведмежатників, вона не змогла потрапити до будинку, тому що чоловік разом з ОСОБА_5 утримували двері зачиненими додатковим засовом з середини, про що був складений відповідний протокол. Більш того, при зверненні до представників ДСО, з`яcувалось, що ОСОБА_6 викреслив її зі списку довірених осіб, а ОСОБА_5 був відмічений, як довірена особа. В теперішній час мій колишній чоловік ОСОБА_6 проживає в зазначеному будинку (який до речі також є предметом її позову про розділ спільного майна подружжя) разом зі своїм «другом» ОСОБА_5 , з яким він також проводить свій час, оскільки вона та її знайомі неодноразово їх бачили разом в громадських місцях відпочинку, за вигулом собаки тощо. В березні 2017 року вона дізналася про те, що ОСОБА_5 було подано позов до Дзержинського районного суду м. Харкова, в якому відповідачами зазначено її та їх колишнього чоловіка - ОСОБА_6 . Предметом позову стало визнання недійсним договору дарування від 20.10.2016 року нежитлових приміщень. При цьому ОСОБА_5 в позові зазначає про нібито укладений між ним та ОСОБА_6 договір позики, за яким ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 в борг 10 714 800,00 грн., що є еквівалентним 400 000 доларів США, а також про стягнення на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 цього боргу за рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від 06.10.2016 року. При цьому ОСОБА_5 стверджує, що договір дарування між ОСОБА_16 та ОСОБА_6 укладено за спільним умислом з метою ухилення ОСОБА_6 від виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_5 з повернення боргу. В подальшому в якості співвідповідачів ОСОБА_5 були зазначені також її батьки. Крім того, не зрозуміло чому стягнення «боргу» ОСОБА_5 з ОСОБА_6 здійснюється через третейський суд, а не суд загальної юрисдикції.
Крім того розслідуванням встановлено, що зазначене рішення було прийнято Постійно діючим третейським судом при Асоціації « ІНФОРМАЦІЯ_8 » до якого звернувся ОСОБА_5 з позовом про стягнення боргу з відповідача ОСОБА_6 за договором позики від 10.03.2010 року в розмірі 10 714 800,00 грн. (справа № 02/09/2016) та вказаний позов було задоволено.
В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню 03.04.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року було надано дозвіл на отримання персоніфікованої інформації щодо отриманих доходів та сплачених зборів в пенсійний фонд з боку гр.-н ОСОБА_6 (ідент.код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (ідент. код НОМЕР_2 ), як фізичних осіб так і як засновників або директорів підприємств ПП « ОСОБА_13 », за період часу з 01.01.2008 року до дати отримання ухвали, які перебували у володінні ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно наданих документів встановлено, що ОСОБА_5 отримував доходи лише у 2008 та у 2009 роках. В подальшому інформація про наявність доходів у ОСОБА_5 відсутня, що підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_10 за № 1930/9/20-40-08-01-09 від 28.03.2017 року.
Слідством перевіряється інформація стосовно того, чи мав ОСОБА_5 на момент складання договору позики від 10.03.2010 року статки на підставі яких позичив ОСОБА_6 грошу у сумі 3 193 600 гривень, що на момент складання зазначеного договору складає 400 000 доларів США та чи не були виготовлені зазначені документи з метою створення підстав для подальшого заволодіння належним ОСОБА_7 майном, яким є житловий будинок по АДРЕСА_2 , який є спільною власністю подружжя.
В ході слідства по вказаному кримінальному провадженню необхідно встановити місце перебування оригіналів договору позики від 10.03.2010 гору на підставі яких ОСОБА_5 позичив ОСОБА_6 зазначені грошові кошти, додаткової угоди № 1 від 04.02.2015 року до договору позики від 10.03.2010 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по яким необхідно призначити судово-технічну експертизу на предмет встановлення дати його складання та підписання.
Згідно даних паспорту на ім`я ОСОБА_5 останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 84356383 від 05.04.2017 року квартира АДРЕСА_6 належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.
Крім того, слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню допитана в якості свідка ОСОБА_18 яка в своїх свідченнях вказує на те, що спочатку вона познайомилася з ОСОБА_11 і це було на початку січня 2017 року. Між ними зав`язалося знайомство, обмінялися номерами мобільних телефонів і спочатку вона з ним спілкувалася в перервах на тренуваннях. В період знайомства ОСОБА_14 розповів про те, що його колишня дружина була у відпустці за кордоном, а він фактично рейдерським захопленням захопив будинок в якому вона мешкала, змінив замки, а її речі зібрав і привіз їй під її офіс. Також ОСОБА_14 вказував на той факт, що зазначений будинок він проектував, а його дружина ОСОБА_19 . як надаїі вона дізнатася її дані, брала гроші в кредит і вона і він їх віддавала і як вона зрозуміла, вони в цей же період вели спільний бізнес по будівництва житлових будинків та з виручки гасили кредит. У той період вона не була особисто знайома з самою ОСОБА_20 , але у них виявилися спільні знайомі, в спілкуванні з якими і від різних осіб вона про неї чула хороші відгуки. Коли вона погодилася приїхати в гості до Запорожець, то він приготував все красиво, познайомив зі своєю молодшою дочкою ОСОБА_21 , яка є спільною дочкою ОСОБА_19 і ОСОБА_14 . Того вечора вона вдруге в житті бачила в будинку у Запорожець його друга ОСОБА_5 . Через деякий час між нею та ОСОБА_14 виникли близькі інтимні стосунки, але вона ніколи не проживала в будинку у Запорожець а іноді могла у нього ночувати. У періоди спілкування і в період перебування в будинку у Запорожець при їх зустрічах завжди була присутня його донька і ОСОБА_15 , який практично жив у Запорожець в будинку, при цьому він і харчується там. В періоди спілкування вона від ОСОБА_14 чула тільки погані і негативні висловлювання на адресу його колишньої дружини та коли така розмова починався, то вона просила ОСОБА_14 не говорити при ній про це. тому що це було неприємно і завжди існує дві сторони і два висловлювання щодо будь-якої особи, будь-то ОСОБА_14 , будь-то ОСОБА_19 . Приблизно в березні 2017 роки вона від самого ОСОБА_14 дізналася про те, що він подав заяву до суду про стягнення з ОСОБА_19 аліментів на утримання їхньої спільної дочки. Вона була не згодна з ним і висловила своє невдоволення з вказаного приводу. У відповідь ОСОБА_14 пояснив, що такий позов він подав для того, щоб надалі позбавити ОСОБА_19 будь-яких майнових прав на зазначений будинок. На цьому грунті у неї з ОСОБА_14 виник перший конфлікт і розбіжності, хоча сам ОСОБА_14 сказав, що це його життя і він сам буде приймати відповідні рішення. Крім того в спілкуванні з ОСОБА_14 вона почула про те, що в даний момент в Шевченківському ВП порушено кримінальне провадження, за заявою ОСОБА_19 з приводу, що він з ОСОБА_22 шахрайським шляхом намагаються відібрати у неї офіс, в якому вона працює і в ході цього ОСОБА_14 розповів про те. що для зазначеної мети і щоб відібрати офіс у ОСОБА_19 він з ОСОБА_15 задніми числом склали договір позики, згідно якого ОСОБА_15 . нібито зайняв ОСОБА_14 гроші в сумі 400000 доларів СІЛА, при цьому сам ОСОБА_14 вказував на те. що насправді такої позики не було. Запорожець пояснив, що вказаний договір позики вони провели через третейський суд, рішення якого необхідно узаконити в першій інстанції, тобто в Дзержинському районному суді і в даний момент розгляд цього питання знаходиться у судді Дзержинського району м.Харкова, але у якого конкретно вона не знає. Коли вона була в будинку у Запорожець, то при спільних вечерях та в присутності ОСОБА_15 вони між собою та в її присутності обговорювали гему про ге, як вони придумали комбінацію, щоб обдурити ОСОБА_19 і відібрати у неї офіс, при цьому, як вона зрозуміла, то усі документи відносно вказаної позики перебувають в квартирі у ОСОБА_15 . Крім того від спільних знайомих вона дізналася про те, що у ОСОБА_15 ніколи не було ніяких великих грошових сум і він сам по суті існує за кошти інших, в тому числі і жінок, які з ним знайомі. Наскільки їй відомо, то ні ОСОБА_14 ні ОСОБА_15 ніколи офіційно не працювали. За період знайомства вона знає, що ОСОБА_15 користується номером НОМЕР_3 , ОСОБА_14 користується номером телефону НОМЕР_4 . Після того, як в червні вона дізнатася про те. що у відношенні ОСОБА_23 є рішення суду про стягнення атіментів на утримання їх спільної з ОСОБА_14 доньки вона перестала з ним підтримувати будь які близькі стосунки, але при зустрічі в місті вони між собою спілкуюся, ніяких неприязних відносин між ними не має.
В ході досудового розслідування, а також з метою підтвердження або спростування свідчень, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_5 , чиї підписи наявні в договорі позики від 10.03.2010 року, а також в додатковій угоді № 1 до договору позики від 10.03.2010 року складеної 04.02.2015 року, необхідно витребувати оригінали вищезазначених документів у відношенні яких призначити та провести ряд судово-криміналістичних експертиз.
Слідчий вважає, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без отримання яких неможливо іншим шляхом встановити істину по кримінальному провадженню, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ та можливість вилучити оригінали зазначених документів, які перебувають у володільця яким є ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрован за адресою: АДРЕСА_5 .
В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, з підстав, які викладені в клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 6, 7 ч.2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Клопотання слідчого не має доказів та обґрунтування необхідності надання доступу до речей та документів, зазначених у клопотанні, а саме не надано доказів, що оригінали вищезазначених документів перебувають або можуть перебувати у володінні ОСОБА_5 .
Як вбачається з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Крім того, в своєму клопотанні слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів та що їх неможливо отримати іншим способом, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 110, 159-164 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001053 від 07 березня 2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1