Справа № 729/780/18
1-кп/729/124/18 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000265 від 15.06.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого : 24.02.2004 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі , 13.10.2006 року звільнений умовно достроково Уманським міським судом Черкаської області на 4 місяці, 16 днів, 26.12.2008 року Бобровицьким районним судом за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, 04.03.2013 року Комсомольським міським судом Полтавської області звільнений умовно достроково на 2 роки 2 місяці 13 днів ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
25.05.2018 близько 12 години, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжки чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, з метою особистого збагачення з корисливих мотивів, зняв фанеру з віконної рами та проник у житловий будинок ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинив крадіжку телевізора марки «PHILIPS» модель 32PFL5604H/12, вартість якого становить 5000,00 грн., чим спричинив збитки ОСОБА_5 на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчинені злочину, передбачененого ч. 3 ст. 185 КК України, не оспорює фактичні обставини, розуміє, що своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, при обставинах вказаних в обвинувальному акті, в скоєному щиро кається, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Просить суд не позбавляти його волі.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєння кримінального правопорушення та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання як особа, яка ніде не працює, зловживає спиртними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності, раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність, що характеризує його з негативної сторони, та свідчить про його схильність до вчинення крадіжок, розмір матеріальної шкоди завданої злочином, повернув викрадене, думку потерпілої у судовому засіданні, де вона просить не позбавляти волі обвинуваченого, його поведінку в судовому засіданні та негативне ставлення до вчиненого злочину; його щире каяття, що відповідно до ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, обставинами, що обтяжують його покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину. Суд, враховуючи наведені обставини, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе тільки з ізолюванням від суспільства.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена старшим інспектором Бобровицького РС з питань пробації вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_3 , у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.
Призначаючи такий вид та міру покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, призначення більш м`якого покарання, на думку суду, не відповідатиме даним про особу обвинуваченого, та суперечитиме основним засадам призначення покарання та правовим положенням частини другої ст. 50 Кримінального кодексу України, якою визначено мету покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Строк відбування покарання вираховувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 286 грн. за проведення судової експертизи.
Речові докази: телевізор марки «PHILIPS» модель 32PFL5604H/12 повернути ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1