Справа № 372/2949/18
Провадження № 1-кп-255/18
В И Р О К
іменем України

12 жовтня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 10 вересня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Подобіно Бежецького району Тверської (Калінінської) області Російської Федерації, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2018 року близько 12 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на території державного заказника «Дубина», що по вул. Кожедуба, в смт. Козин, Обухівського району, Київської області, біля ставу в березовій рощі знайшов предмет схожий на ручну гранату РГД-5 разом з запалом.

В подальшому, маючи прямий умисел на незаконне придбання бойових припасів, вибухових пристроїв, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав, вищевказаний предмет схожий на ручну гранату РГД-5 разом з запалом, з метою його та подальшого використання для глущіння риби у ставі та поклав його до правої зовнішньої кишені своєї курточки в яку був одягнутий.

Після чого, ОСОБА_5 придбаний ним предмет схожий на ручну гранату РГД-5 разом з запалом, продовжував незаконно носити без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, аж доки 10.09.2018 року, в період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 17 хв., біля ставу, що знаходиться на території державного заказника «Дубина», що по вул. Кожедуба, в смт. Козин, Обухівського району, Київської області, він добровільно видав працівникам Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, вказаний предмет схожий на ручну гранату РГД-5 разом з запалом, який в подальшому працівниками поліції був розібраний, а саме корпус предмета схожого на гранату був від`єднаний від запалу, після чого до спец пакету вибухо технічної служби № АБ 027707 був поміщений предмет ззовні схожий на корпус бойової гранати РГД-5 з маркуванням 93-87 1Т (об`єкт № 1) та до спец пакету вибухо технічної служби № АБ 027708 був поміщений предмет ззовні схожий на запал до бойової гранати із маркуванням УЗРГМ 2 (20-87-583) (об`єкт № 2)

Згідно з висновком судової вибухо-технічної експертизи від 20.09.2018 за №14-296 наданий на дослідження об`єкт № 1, є промислово виготовленим корпусом ручної осколкової наступальної гранати РГД-5. Наданий на дослідження об`єкт № 2, є промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2. Наданий на дослідження корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 (об`єкт № 1), є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, який до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься. Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2(об`єкт № 2), є вибуховим пристроєм, який є засобом ініціювання і відноситься до бойових припасів.

При поєднанні наданого на дослідження об`єкта № 1(корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5) з наданим на дослідження об`єктом № 2 (уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2) в єдину конструкцію, що передбачено їхніми конструктивними особливостями, вони будуть утворювати споряджену ручну осколкову наступальну гранату дистанційної дії РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, основного військового призначення, бойовим припасом.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному носінні, придбанні бойових припасів, вибухових пристроїв.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник підтримав.

Судом встановлено, що 26.09.2018 року між прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв, ці дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Згідно ст.100 КПК України речові докази диск із відеозаписом слідчої дії слід залишити при матеріалах кримінального провадження, а корпус гранати та запал, що перебувають на зберіганні у кімнаті речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області слід передати службі озброєння ГУ НП в Київській області.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 вересня 2018 року між прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, та ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Обухівський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Речові докази - DVD-R диск марки «Verbatim» на якому міститься відеозапис огляду місця події від 10.09.2018 року залишити при матеріалах кримінального провадження, об`єкт № 1 (корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5) у спецпакеті №3644194 та об`єкт № 2 (уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2) у спецпакеті №3644195 передати службі озброєння ГУ НП в Київській області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1144 гривня.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1