Справа № 645/4183/17
Провадження № 1-кп/645/184/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002038 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніно, Пензенської області, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , 20 квітня 2017 року, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, за адресою, де він тимчасово мешкав: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , побачив на території домоволодіння металеві предмети, а саме: двутавр, бак з листового металу, вишку для антени, із труби та кутника, які також належали потерпілому ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в результаті чого ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 - двутавр, бак з листового металу, вишку для антени, із труби та кутника вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 15382/15519-15526 від 30.08.2017 року: двутавр, загальною довжиною 4 метри погонних - 1517,50 грн; бак з листового металу 2300 грн., вишку для антени, зібрану із труби та кутника 90 грн., та вивіз на належному йому автомобілі марки «Москвич 2140», державний номер НОМЕР_1 , в пункт прийому металобрухту «Алмаз-Схід», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Єнакіївська, 15, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на 3907,50 грн..

Крім того, ОСОБА_6 , 15 травня 2017 року, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку, що належить ОСОБА_8 , де ОСОБА_6 тимчасово мешкав та побачив арматуру, у кількості п`яти одиниць, що належить ОСОБА_8 , якою вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таєно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: арматуру діаметром 20 мм, довжиною - 4 метри погонних у кількості 5 одиниць, вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 15382/15519-15526 від 30.08.2017 року 535,00 грн., яку продав малознайомому ОСОБА_9 , тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 535,00 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду пояснення про обставини вчинення ним злочину так, як про це зазначено вище у даному вироку, при цьому пояснив, що в квітні травні 2017 року тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 20 квітня 2017 року, точного часу він не пам`ятає, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , він побачив металеві предмети, а саме: двутавр, бак з листового металу, вишку для антени, із труби та кутника, якими вирішив заволодіти, в результаті чого, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 та вивіз на належному йому автомобілі марки «Москвич 2140», державний номер НОМЕР_1 , в пункт прийому металобрухту «Алмаз-Схід», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Єнакіївська, 15. ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що даний автомобіль йому вже не належить, оскільки був проданий. Також, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , точного часу він не пам`ятає, знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив арматуру, у кількості п`яти одиниць, якими вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав арматуру у кількості 5 одиниць.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпілий ОСОБА_8 , не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду від 20.04.2017 року, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду від 15.05.2017 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною.

Обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є батьком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , копія якого знаходиться в матеріалах справи, на обліку в КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3», а також на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які, за змістом ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, яка має на утримані неповнолітню дитину, думку потерпілого, відношення обвинуваченого до скоєних злочинів, висновків органу пробації, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд при призначенні покарання застосовує ч. 1 ст. 70 КК України, призначає обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів, а саме за кожний злочин окремо, та остаточно призначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , та його захисник заявили клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» в зв`язку з тим, що він має на утриманні малолітню дитину.

Прокурор в судовому засіданні вважав наявними правові підстави для застосування закону про амністію до обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої обвинувачений не позбавлений батьківських прав.

Кримінальні правопорушення вчинені 20 квітня 2017 року та 15 травня 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у відношенні ОСОБА_6 судом не встановлено, протягом останніх 10 років до нього амністія або помилування не застосовувалися.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 , що амністія в подальшому протягом наступних десяти років до нього не може бути застосована.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обиралась.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили немає.

Речовий доказ шмат металевої арматури, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим останньому.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 15382/15519-15526 від 30.08.2017 року в сумі 990,00 грн. (код ЄДРПОУ 2883133).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1