УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4560/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
17 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в судове провадження № 274/4560/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року по справі щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно
ОСОБА_7 ,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року скасувати та задовольнити його клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році" - відмовлено у зв`язку із наявністю у засудженого двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу останнього задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що оскаржена ухвала підлягає залишенню без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст.539 КПК України вирішення питань виконання вироку, зокрема, питань про звільнення від покарання та (або) його відбування, віднесене до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або ж суду, який ухвалив вирок.
Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 №1810-VIII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно (ст. 13 вказаного Закону).
Частиною першою статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує у тому числі за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)» відповідно до вироку Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2016 року за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2, 69, 70 ч.4 КК України на 3 позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 10.06.16; кінець строку: 10.06.19.
Згідно вимог ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Відповідно до положень п.В ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Що стосується доводів засудженого про те, що суд повинен розглянути клопотання засудженого із обов`язковою участю засудженого, то враховуючи, що засуджений на час розгляду клопотання подав відповідну заяву про розгляд його клопотання у його відсутності, колегія суддів вважає, що відсутність засудженого за наведених обставин не було процесуальною перешкодою для розгляду його клопотання по суті, оскільки інших заяв від засудженого до суду не надходило.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що ОСОБА_7 має дві судимості (вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2002 р. за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.4, 70, 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі; вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2016 року за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2, 69, 70 ч.4 КК України на 3 позбавлення волі) за злочини, які відповідно до ст.12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 , є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.539, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її оголошення.
Судді: