Справа № 489/541/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/343/18
ВИРОК
Іменем України
10 травня 2018 р. м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2014 ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 31.03.2014 №76 старший сержант ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду головного сержанта взводу охорони роти охорони батальйону охорони зазначеної військової частини.

Відтак, з 31.03.2014, тобто з моменту відправлення у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, старший сержант ОСОБА_4 був зобов`язаний дотримуватись вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 2, 4, 6, Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Проте, старший сержант ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

22.09.2014 о 08:00 год. старший сержант ОСОБА_4 з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до ЗСУ.

10.01.2018 старший сержант ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), у зв`язку із чим злочинна діяльність останнього припинена.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №12 від 11.01.2018 ОСОБА_4 звільнено з військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України визнав повністю та пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті він у вересні 2014 року залишив військову частину та ухилявся від військової служби до січня 2018 року. У вчиненому кається.

Вина обвинуваченого підтверджується:

- наказом №76 від 31.03.2014, відповідно до якого ОСОБА_4 , призваного 31.03.2014 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 ;

- актом службового розслідування від 07.10.2014, відповідно до якого встановлено факт незаконної відсутності старшого сержанта ОСОБА_4 та організовано розшук зниклого військовослужбовця.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад 1 місяць.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2005 р.н. та ОСОБА_6 , 2001 р.н.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину вперше, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1