УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02 вересня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2018 року слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02 вересня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.364 КК України, про арешт майна, а саме земельних ділянок, перелік, яких вказано в клопотанні, з позбавленням їх власників - фізичних осіб та користувача - ТОВ «Роза-Л» () права на відчуження, розпорядження та користування ними;

земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р. виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р. виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р. виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський, з позбавлення права ПАТ «Обухівське», Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування права на відчуження та розпорядження ними.

З метою збереження речових доказів, зважаючи на те, що земельні ділянки, на які слідчий в клопотанні просить накласти арешт, з метою запобігання злочинним посяганням на вказані об`єкти під час проведення розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані земельні ділянки.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши доводи слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, виходячи із наступного.

В провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02 вересня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.364 КК України.

Як убачається з матеріалів клопотання, в органу досудового розслідування є підстави стверджувати, що всі земельні ділянки, які знаходяться у межах визначених Державними Актами на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003263 від 16.02.1996 р, серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р. та серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р. та виділені у власність працівникам, пенсіонерам ПАТ «Обухівське» та особам, за якими судом визнане право на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування, на підставі проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське», а не Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру в Київській області, а не розпоряджень районної державної адміністрації, набуті кримінально-протиправним шляхом, а тому вказані земельні ділянки є речовими доказами та підпадають під критерії визначені статтею 98 КПК України. Крім того земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні ПАТ «Обухівське» згідно Державних Актів на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р, серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р. та серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р., які ще не передані у приватну власність громадянам, наразі все ще залишаються об`єктами кримінально протиправних дій з боку посадових осіб Головного управління Держгеокадастру в Київській області та службових осіб Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчий наводить мету та підставу для накладення арешту на земельні ділянки, перелік яких зазначено слідчим в клопотанні, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проте в підтвердження відповідності вказаних земельних ділянок тим чи іншим ознакам ст.98 КПК України, слідчим не надано постанови про визнання речовими доказами земельних ділянок, на які слідчий просить накласти арешт в кримінальному провадженні №0001223 від 02 вересня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.364 КК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що наведенні слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими земельні ділянки відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст.171 КПК України, наведені слідчим в клопотанні обставини мають бути доведеними доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02 вересня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.364 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1