АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3264/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного . ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції апеляційні скарги з доповненнями захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000288 від 07 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 липня 2018 року включно, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 300, ч. 3 ст. 300 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №000288 від 07 вересня 2016 року.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним даних кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, ступінь соціальних зв`язків підозрюваного, та прийшов до висновку про відсутність достатніх стимулюючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в клопотанні органу досудового розслідування в застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу його підзахисному не звернув увагу на встановленні ст.ст. 5, 214, 219 КПК України строки досудового розслідування, які закінчились на момент звернення органу досудового розслідування з клопотанням. Крім того апелянт зазначає, що його підзахисний підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості на що уваги слідчий суддя не звернув та застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави , чим порушив вимоги ч.3 ст.183 КПК України

На думку захисника ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки його висновки про обґрунтованість підозри не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт наголошує на тому, що підозра у вчиненні злочину, про які повідомлено ОСОБА_9 є передчасною та необґрунтованою, оскільки ґрунтується на суперечливих не підтверджених доказах. Апелянт наголошує, що сторона обвинувачення не довела в суді того, що ОСОБА_11 переховувався від органу досудового розслідування чи суду. Та і сам факт перебування його в розшуку також не доведений органами досудового розслідування. Зазначає, що після встановлення його місця перебування слідчий взагалі не перевірив причин неотримання ОСОБА_12 повісток, не з`ясував, чи були ці причини поважними, не перевірив, чи інформувався підозрюваний належним чином або при інформуванні про виклик були допущені помилки та неточності.

При цьому апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги дані, що характеризують особу ОСОБА_9 , зокрема і те, що останній є адвокатом.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_13 , просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує на те, що ухвала є необгрунтованою, незаконною,прийнята без належного з`ясування обставин Апелянт зазначає, що підозра ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2, 3 ст. 300 КК України є необґрунтованою та є злочинами середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України та у відповідності до ст. 183 КПК України до такої особи не може застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на що слідчий суддя уваги не звернув. .

Апелянт посилається на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу містить ряд протиріч, і є необгрунтованим. Зазначає, що повістки про виклик ОСОБА_14 надсилались за адресою: АДРЕСА_1 , та за цією адресою були здійснені виїзди слідчого та оперативних працівників, при цьому,в цьому ж в клопотання зазначено місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_14 - АДРЕСА_1 ), однак матеріали клопотання не містять жодного доказу про направлення повісток, чи перевірки знаходження ОСОБА_14 за місцем реєстрації та проживання - АДРЕСА_2 ).

Тобто, здійснюючи виклики органом досудового розслідування жодного разу не було направлено повісток за місцем реєстрації ОСОБА_14 , про яке було відомо слідчому, та де він і знаходився весь час.
На думку захисту, ОСОБА_11 , був оголошений в розшук без перевірки його знаходження за місцем реєстрації (проживання).
Вважає апелянт, що оголошення його підзахисного в розшук є незаконним, матеріали клопотання не містять постанови слідчого про оголошення розшуку підозрюваного.
Апелянт зазначає про те, що ОСОБА_11 постійно перебував у місті Києві, отримував пошту, брав учать у судових засіданнях що виключає ризики передбачені ст. 177 КПК України .
Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не звернув увагу і на те, що ОСОБА_9 є адвокатом (що зазначається в повідомленні про підозру) а тому щодо нього застосовується особливий порядок кримінального провадження (ст. 480 КПК України).
Особливість порядку полягає у тому, що письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється безпосередньо і прямо виключно Генеральним прокурором України, його заступником, або ж прокурором міста Києва.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000288 від 07 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.300, ч.3 ст.300 КК України.

07 травня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.300, ч.3ст.300 КК України.

08 червня 2018 року слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що останній переховується від органів досудового розслідування і суду. Слідчий суддя районного суду дане клопотання задовольнив.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього чи іншого запобіжного заходу.
Так, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.300, ч.3ст.300 КК України.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). У клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри слід визнати безпідставними.

Крім того, посилання захисників на відсутність складу злочину, підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_9 , колегія суддів визнає передчасними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, слідчим суддею без достатніх до того підстав було застосовано щодо ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором крім наявності підстав передбачених ст. 177 цього Кодексу буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину .
Зокрема, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею, хоча і було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор, однак не було встановлено, чи доводять надані стороною обвинувачення докази ту обставину, яка свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного (підозрюваного) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Як вбачається з ухвали слідчого судді останній погодився з доводами органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_9 ухилявся від явки до слідчого, по місцю свого проживання не знаходився. Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки такі дані в матеріалах провадження відсутні. З огляду на те, що повістки про виклик до органу досудового розслідування ОСОБА_14 надсилались за адресою: АДРЕСА_1 , та за цією адресою були здійснені виїзди слідчого та оперативних працівників, тоді як в клопотанні зазначено місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_14 - АДРЕСА_1 ), однак матеріали клопотання не містять жодного доказу про направлення повісток, чи перевірки знаходження ОСОБА_14 за місцем реєстрації та проживання - АДРЕСА_2 ). Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в самому клопотанні слідчого про тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурорами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, до клопотання органом досудового розслідування не долучено постанову про оголошення ОСОБА_9 у розшук.

Як вважає колегія суддів, застосовуючи підозрюваному ОСОБА_9 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого слідчого ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ЦьопичаО.С та застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
За наведеного, доводи сторони захисту про безпідставність застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, які викладені в апеляційній скарзі, слід визнати обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181,184, 202, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_15 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні №000288 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_15 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати місце проживання кв. АДРЕСА_3 .
Строк дії ухвали визначити по 07 липня 2018 року включно.
Копію ухвали надіслати для виконання органу Національної поліції в м.Києві за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 .
Підозрюваний ОСОБА_9 повинен бути доставлений до місця проживання за адресою: кв. АДРЕСА_3 та звільнений з-під варти.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого у кримінальному провадженні №000288.
Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4