ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/42/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000786 від 11 вересня 2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України,-

в с т а н о в и в :

13.09.2018 старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 за погодженням прокурора відділу прокуратури Харківської області звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
В клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 7 років. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків, огляду місця події; довідками Зміївської ЦРЛ щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_9 .
Як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказував наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання за скоєний ним злочин; ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказане свідчить, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000786 від 11 вересня 2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 днів до 10 листопада 2018 року включно, без визначення застави.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України та виключена можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, з посиланням на відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків.
Не взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки (одружений та має двох малолітніх дітей 2012 та 2017 років народження), при затриманні опору не чинив, вогнепальну та травматичну зброю добровільно видав на прохання поліції та надав оригінали дозволів на цю зброю. Крім того, з повідомлення про підозру, вбачається, що ОСОБА_7 застосування насильства або погрози насильства під час вчинення хуліганських дій не інкримінується.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий судді, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує старший слідчий відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000786 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
12.09.2018 року ОСОБА_7 затримано відповідно до статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляду позбавлення волі на строку від трьох до семи років, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерплих по даному кримінальному провадженню, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому доводи апелянта на відсутність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи.
Крім цього, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти громадського порядку та моральності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Матеріали справи містять довідку, видану ФГ «Слобожанські лани», відповідно до якої ОСОБА_7 10.09.2018 року був прийнятий на посаду охоронника ФГ «Слобожанські лани».
Проте, трудової книжки підозрюваного, відомостей з підприємства про сплату пенсійних та інших внесків, як і взагалі належним чином завірених посадовою особою копій документів, які б свідчили про виконання ОСОБА_7 обов`язків охоронця ні слідчому судді, ні суду апеляційної інстанції не надано.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення. Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 чи призначення іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді