Справа № 129/1698/18
Провадження по справі № 1-кп/129/364/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" серпня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, пенсіонера, учасника бойових дій, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.413 КК України,

Встановив:
Прапорщик ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 призначений наказом її командира від 01.10.2016 р. № 254 на посаду начальника складу ракетно-артилерійського озброєння роти матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у період часу з 01.10.2016 р. по 14.12.2017 р. перебуваючи на цій посаді, діючи зі злочинною недбалістю, всупереч ст.ст.6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.5.1, 5.9, 5.11 Інструкції та правил зберігання зброї та боєприпасів, не забезпечував порядок зберігання зброї, не складав зброю у штабелі, не вивішував штабельні ярлики на штабелях, внаслідок чого втратив пістолет «Макарова» серії НОМЕР_2 вартістю 286 грн.; виявив відсутність пістолета ще у грудні 2016 р., але не повідомив про це керівництву та правоохоронним органам через страх понесення кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.413 КК України як втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , призначений наказом її командира на посаду начальника складу ракетно-артилерійського озброєння роти матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у період часу з 01.10.2016 р. по 14.12.2017 р. перебуваючи на цій посаді, діючи зі злочинною недбалістю, всупереч ст.ст.6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.5.1, 5.9, 5.11 Інструкції та правил зберігання зброї та боєприпасів, не забезпечував порядок зберігання зброї, не складав зброю у штабелі, не вивішував штабельні ярлики на штабелях, внаслідок чого втратив пістолет «Макарова» серії НОМЕР_2 ; виявив відсутність пістолета ще у грудні 2016 р., але не повідомив про це керівництву та правоохоронним органам через страх понесення кримінальної відповідальності.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, добровільне відшкодування завданого збитку, посередні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність судимості, його статус учасника бойових дій, середню тяжкість скоєного стосовно ст.12 КК України.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо призначивши йому покарання у виді позбавлення волі і звільнивши від його відбування на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

За змістом ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є особливо тяжким стосовно ст.12 КК України злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, а на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. в установленому порядку ним отримано статус учасника бойових дій (копія посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.10.2016 р., виданого Управлінням персоналу штабу управління оперативного командування «ПІВДЕНЬ» на а.с.34), і він не заперечує проти застосування щодо нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. (а.с.33), то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, і за ч.2 ст.413 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р.

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: