ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/662/18

Провадження № 1-кп/348/216/18

11 жовтня 2018 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження № 0000033 за обвинувальним актом від 26.03.2018 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Семаківці, Городенківського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовця, судимого вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22.11.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.03.2015 р. умовно-достроково звільненого від відбування невідбутого строку покарання у виді 1 року 1 місяця 11 днів, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за контрактом вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тривалістю понад один місяць.

Злочин ним вчинений при наступних обставинах.

29.01.2017 року ОСОБА_5 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.04.2017 року № 34-РС сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира відділення 3 гірсько-штурмової роти відділення вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 25.04.2017 року № 100 сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вище вказаній військовій частині сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби сержанту ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення нас службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

03.06.2017 року о 09 год. 00 хв. сержант ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) та перебував за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

26.12.2017 року сержант ОСОБА_5 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2017 року № 174-РС сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 1 відділення 1 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав повністю. Суду пояснив, що 03.06.2017 року о 09 год. 00 хв., він проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 , та перебував поза розташуванням військової частини до 09 год. 00 хв. 26.12.2017 року, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в с. Колінки, Городенківського району, Івано-Франківської області.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суд суворо його не карати.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану тривалістю понад один місяць, кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, шкодує про вчинення протиправних діянь, його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення виправитися.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

Крім того суд враховує те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей, є учасником АТО.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 мінімальне покарання у межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без реального відбування покарання.

У зв`язку із чим суд на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1