ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1607/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Єревані, є громадянином Вірменії, працює у ТОВ «Нафтаклуб» директором, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимий,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , відповідно до наказу № 77-к від 11.11.2013 на товаристві з обмеженою відповідальністю «Грейд» до 30.09.2014, займав посаду менеджера регіонального розвитку у відділі збуту.

В обов`язки ОСОБА_3 входило прийняття замовлення від клієнтів товариства, які в подальшому він повинен вносити до електронної бази замовлень та формувати рахунок-фактуру.

Відповідно, ОСОБА_3 не мав доступу до обігу грошових коштів товариства з обмеженою відповідальність «Грейд», оскільки грошові кошти клієнти повинні сплачувати на банківські рахунки підприємства.

Так, 07.11.2013 до ОСОБА_3 , який перебуваючи у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактуру на суму 27 610 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 27 610 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів в оману останнього щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, перерахував на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , грошові кошти за товар в сумі 27 610 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, до ОСОБА_3 23.12.2013 який у денний час доби перебував в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактуру, на суму 6 306 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 6 306 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оману щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 6 306 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, до ОСОБА_3 13.02.2014 який перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактуру, на суму 5 170 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 5 170 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оману щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 5 170 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, до ОСОБА_3 04.04.2014, який перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактури, на суму 6 481 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 6 481 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оманну щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 6 481 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 14.07.2014 перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, і до нього звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактури, на суму 2 760 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 2 760 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оманну щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 2 760 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 21.07.2014, перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, і до нього звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактури, на суму 8 780 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 8 780 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оману щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 8 780 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, до ОСОБА_3 18.08.2014, який перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактуру, на суму 10 350 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 10 350 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оманну щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 10 350 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, до ОСОБА_3 28.08.2014, який перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся представник ФОП « ОСОБА_6 », щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» представника ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактури, на суму 6 600 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 6 600 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», представнику ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ввів останнього в оманну щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 6 600 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, до ОСОБА_3 01.08.2014, який перебував у денний час доби, в офісі ТОВ «Грейд», що за адресою м. Київ, вул. Клеманська, 5, звернувся ОСОБА_7 щодо придбання меблів.

В зазначений час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, з метою повторного заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 на замовлення товару у ТОВ «Грейд» ОСОБА_7 , сформував (склав) неіснуючий рахунок-фактури, на суму 5 200 грн., для купівлі обумовленого товару.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, грошовими коштами, ОСОБА_3 складений рахунок-фактуру, на суму 5 200 грн., надіслав без підпису та печатки з відтиском ТОВ «Грейд», ОСОБА_7 та ввів останнього в оманну щодо необхідності сплати грошових коштів по зазначеному рахунку-фактурі на банківську картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 для переказу грошових коштів за замовлений товару.

В подальшому ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, на банківської картку ПАТ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , перерахував грошові кошти за товар в сумі 5 200 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні подано угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від 28 липня 2018 року.

Відповідно до угоди про примирення потерпілі та обвинувачений помирилися між собою, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях та щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та останні його вибачили, претензій до ОСОБА_8 не мають.

Сторони даної угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України, щодо призначення покарання, а саме: за ч.1 ст. 190 у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 190 КК України у виді шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 усвідомлені щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в судовому засіданні вказали, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, угода про примирення ними підписана, наслідки укладення та затвердження угоди їм зрозумілі. Просили затвердити угоду про примирення.

Захисник також вважав, що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, не заперечував щодо її затвердження та призначення обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого чи він розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат не має.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 липня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.190 та ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: