Справа № 1628/1157/12
Провадження №1-в/548/65/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із позовом про скасування заходів забезпечення позову ( арешту майна ) та вилучення обтяження з реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна.

Заявниця обґрунтовує свої вимоги тим, що 20 червня 2011 року старшим слідчим СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову по кримінальній справі № 11316126 порушеній за фактом умисного вбивства її чоловіка, якою накладено арешт на все майно обвинуваченого ОСОБА_5 в тому числі і автомобіль марки «Шкода Октавія» 2004 року випуску, днз НОМЕР_1 .

Також вказує, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 10.02.2014 року ОСОБА_5 та інші були засуджені до відповідних мір покарання . Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено частково, звернено стягнення на майно засудженого ОСОБА_5 та на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Також вказує, що ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.08.2018 року вирок місцевого суду залишено без змін, тому він є таким, що набрав законної сили. Після звернення вироку до виконання виявилося, що автомобіль марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01», реєстраційний номер НОМЕР_1 не може бути перереєстровано на заявницю, так як вироком Хорольського районного суду Полтавської області не знято арешт із вищевказаного автомобіля. Вказана обставина унеможливлює виконання вироку суду в частині цивільного позову, тому ОСОБА_3 просить суд скасувати заходи забезпечення позову встановлені постановою слідчого ОСОБА_4 відносно цього автомобіля.

Заявниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, клопотала суд розглянути справу у її відсутність, а її вимоги задовольнити.

Представник зацікавленої особи відділ ВДВС Миргородського МРУЮ Полтавської області в судове засідання не з`явився. Своє відношення до вимог ОСОБА_3 суду не подав.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву в якій клопотав розглянути справу у його відсутність, проти вимог ОСОБА_3 , не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянув справу в межах заявлених вимог, перевірив матеріали справи, вважає, що клопотання ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Вимогами ст. 62 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 10.02.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п 6, 11, 12 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України та призначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 530 000 ( п`ятсот тридцять тисяч ) грн. матеріальної шкоди.

Стягнення звернуто на майно засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в тому числі на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на яке накладено арешт для забезпечення цивільного позову та на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та зберігається на штраф майданчику при Миргородському МВ УМВС України в Полтавській області, як такий, що не визнаний знаряддям вчинення злочину.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.08.2018 року вирок суду залишено без змін.

Судом встановлено, що в ході проведення досудового розслідування по вкащаній кримінальній справі старши слідчим СВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 23.04.2011 року та 20.06.2011 року було винесено постанови про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 в тому числі і на автомобільмарки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином в базі даних існують два записи від 23.04.2011 року та 26.09.2011 року про арешт (заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій) стосовно автомобіля ОСОБА_5 , що унеможливлює передачу цього автомобіля у власність потерпілої ОСОБА_3 відповідно до вироку суду.

Питання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, що закінчено за правилами КПК України в ред. 2012 року вирішується в порядку ст. 174 КПК України, в якій зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу підлягають оскарженню в порядку, передбаченому КПК України.

Але в зазначений спосіб арешт з рухомого майна, при постановленні вироку знято не було отже, в заявника відсутні можливості надані КПК України 1960 року в частині захисту свого права власності на рухоме майно.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Зазначені в позові вимоги розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту оскільки така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою до застосування судами України.

Враховуючи наведене суд вважає, що в даному випадку позивачем обрано спосіб захисту свого права, що передбачений законом, а тому суд позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 258-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір чорний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.01.2008 року який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно постанов про накладення арешту на майно від 23.04.2011 року ( без вихідного номеру) та 20.06.2011 року (супровідний лист від 26.06.2011 року вих. № 8/8533 ), накладених старшим слідчим СУ УМВС України в Полтавській області, в рамках розслідування кримінальної справи № 11316126 (судова справа № 548/1157/12), вилучивши його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу XIIIПерехідні положення ЦПК України, ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: