Справа №: 398/2176/18
провадження №: 1-кп/398/385/18
УХВАЛА
Іменем України

"29" жовтня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 25 липня 2018 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду. В зв`язку з неявкою обвинуваченого в судове засідання ухвалою суду від 17.09.2018 року до ОСОБА_4 застосовано привід.
12.10.2018 року судом було постановлено ухвалу про розшук та дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
29.10.2018 року обвинувачений ОСОБА_4 з`явився до суду для розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
29.10.2018 року судове провадження у справі було відновлено.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого строком на два місяці. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про існування ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може і далі переховуватися від суду, оскільки він навмисно ухиляється від суду, порушує покладені на нього обов`язки, що дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу, просив застосувати до нього особистого зобов`язання, щоб він мав змогу працювати в м. Кривий Ріг, в судові засідання не з`являвся, оскільки два місяця працював в іншому місті та забув про судові засідання.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років.
В той же час, загальний розмір матеріальної шкоди завданої злочином складає 2724,57 коп., цивільний позов потерпілим не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать також і про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор.
Враховуючи поведінку обвинуваченого, суд дійшов висновку, що існує передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України ризик, що обвинувачений переховуватиметься від суду, оскільки під час судового провадження обвинувачений неодноразово допустив неявку в судове засідання, не попередивши суд про причини неявки.
В той же час, відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує, що ОСОБА_4 має місце реєстрації та постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно. Щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, то, враховуючи відсутність даних, які б підтверджували наявність офіційного працевлаштування у інщому місці, наявність в матеріалах копії трудової книжки, з якої вбачається, що з 2016 року обвинувачений не працює, та місце особистого зобов`язання в системі запобіжних заходів, суд вважає, що він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Твердження про те, що ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судові засіданні не є визначальною вимогою для суду щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. В судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід, на думку суду, є достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України..
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181, 194 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду.
- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Виконання ухвали доручити начальнику Олександрійського районного відділення Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області.
Строк дії ухвали встновити до 29 грудня 2018 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1