№ провадження 1-кп/646/94/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.10.18 року м. Харкова Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднанні кримінальні провадження № 0002008 від 21.08.2016 року, № 0000859 від 18.07.2016 року, № 0001609 від 08.07.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бабаї, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 . раніше судимий:

-Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2005 року за ч.2 ст.185. ч.3 ст.185, с г.70. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

-Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.08. 2009 року за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.05.2013 року ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком 4 років.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2013 року за ч.2 ст.185. ч.З ст.185, ч. 2 ст.186. ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.10.2013 року за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року обмеження волі.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2013 року за ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, звільненого від відбуття покарання, згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2016 року умовно-достроково на не відбуту частину 1 рік 6 місяців 11 днів

у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Бабаї, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, останній раз

-Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2013 року за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.07.2016 року звільнений умовно- достроково на 8 місяців 1 день,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше неодноразово засуджений, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2013 року за ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, звільненого від відбуття покарання згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2016 року умовно-достроково на не відбуту частину 1 рік 6 місяців 11 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив ряд умисних тяжких корисливих злочинів.

Так, 07.07.2016. близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_10 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 діючи з корисливого мотиву, умисно, повторно, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного самостійного збагачення, під приводом розчісування волосся малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на той час перебувала в гостях у його дружини ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_12 бачить та відчуває його дії розвернув останню спиною до себе і. перепаливши запальничкою, яку мав при собі нитку, на якій тримався підвіс з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 1.06 г рам, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №63 від 1 1.07.2016 - 663 гри. 19 коп., заволодів вказаним підвісом. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел,з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим причинив потерпілій ОСОБА_14 (мати малолітньої ОСОБА_15 ) матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 07.07.2016, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , маючи вільний доступ до житла ОСОБА_16 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з корисливого мотиву, умисно, повторно, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований па таемне викрадення чужого майна, з метою незаконного самостійного збагачення, перекопавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до спальної кімнати вищевказаного домоволодіння та з жіночої сумки, яка знаходилась на комоді, викрав грошові кошти в сумі 500 доларів США, що в перерахунку на офіційний курс Національного Банку України становить 12 420 грн. 97 коп. Після чого, з місця скоєння злочину зник га розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

17.07.2016 року приблизно о 21 годині 00 хвилин у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував за місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у домоволодінні АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля подвір`я даного домоволодіння та перебуває у тимчасовому користуванні у ОСОБА_18 .

Після цього, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, діючи протиправно, таємно, з метою використання для власних потреб вищезазначеного автомобіля, таємно викрав із будинку АДРЕСА_5 , до якого він мав вільний доступ, ключі від автомобілю «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні у ОСОБА_18 , та не мають для потерпілого матеріальної цінності.

Після цього, ОСОБА_10 , з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, покинув будинок, підійшов до автомобілю «OPEL Kadett», який знаходився біля подвір`я вищевказаного домоволодіння, та за допомогою ключа відкрив замок передньої двері даного автомобілю, сів за кермо і за допомогою ключа запустив двигун автомобілю «OPEL Kadett» та поїхав на ньому з місця скоєння злочину. Таким чином ОСОБА_10 незаконно заволодів автомобілем «OPEL Kadett», яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_18 згідно висновку судово- автотоварознавчої експертизи №486 від 16.09.2016 року матеріальну шкоду на суму 17359 гривень.

26.07. 2016 року, у ОСОБА_10 , який до цього часу незаконно володів автомобілем «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після дзвінка потерпілого ОСОБА_19 , раптово виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами останнього шляхом вимагання даних коштів під приводом не вчинення з боку ОСОБА_10 дій, пов`язаних із знищенням майна потерпілого, а саме автомобілю «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, в ході розмови мобільним телефоном із потерпілим ОСОБА_18 , в усній формі повідомив останньому вимогу про передачу в майбутньому ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 7000 гривень шляхом перерахування на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , яка належить родичці його дружини ОСОБА_13 - гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із погрозою знищити вищевказаний автомобіль «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у разі невиконання потерпілим ОСОБА_18 даної вимоги.

Після цього, 27.07.2016 о 16:11 год. потерпілий ОСОБА_18 , виконуючи вищевказану злочинну вимогу ОСОБА_10 , перерахував грошові кошти в сумі 7000 гривень на картку , що належить ОСОБА_20 , яка не була обізнана про злочинні наміри та дії ОСОБА_10 . Отримавши підтвердження про надходження на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 даних грошових коштів від потерпілого ОСОБА_19 , ОСОБА_10 повідомив останньому місцезнаходження автомобілю «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він незаконно володів до цього часу, і повернув його потерпілому.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.07.2016 в період із 16.40 до 17.30 год. ОСОБА_10 , повідомивши своїй дружині ОСОБА_13 та ОСОБА_20 неправдиві відомості, що перераховані цього дня о 16:1 1 год. на картку останньої грошові кошти в сумі 7000 гривень належать йому, наказав своїй дружині забрати у ОСОБА_20 зазначену суму грошових коштів, після чого передати йому, що ОСОБА_20 і вчинила.

Своїми злочинними діями ОСОБА_10 незаконного заволодів грошовими коштами в сумі 7000 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_18 , якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальни збитки на зазначену суму.

19.08.2016 близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці неподалік будинку №61 по вул. Срезневського в м. Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_21 , яка проходила по вулиці, побіг за нею. Побачивши, що за нею біжить ОСОБА_10 , ОСОБА_21 почала втікати, однак ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, наздогнав потерпілу та зірвав у неї з шиї її ланцюг з золота 583 проби, вагою 8,46 грамів, вартістю згідно висновку експерта- №4684 від 08.09.2016 року- 5281,41 грн. Після цього ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на вказану суму.

23.08.2016 близько 21 години 35 хвилин, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_22 , перебуваючи на вулиці біля будинку № 21 по вул. Тернопільській в м. Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою в групі ОСОБА_22 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачивши раніше незнайомих їм ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які спілкувалися між собою, під`їхали до них на мопеді «Delta», після чого ОСОБА_25 встав з мопеду та попросив у ОСОБА_24 її мобільний телефон, нібито для здійснення дзвінка. Після відмови ОСОБА_25 схопив їх за шиї та потягнув одна до одної. Після того як вони почали пручатися, ОСОБА_25 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_10 злочинного умислу на відкрите викрадення чужого майна, схопив сумку ОСОБА_23 та намагався вихопити, але ручка сумки порвалася, та сумка впала на землю. Після цього ОСОБА_25 відштовхнув ОСОБА_23 , схопив з землі її спортивну сумку «Adidas», вартість якої визначити не надалось можливим, в якій знаходились кошти в сумі 150 грн., сів на мопед, яким керував ОСОБА_10 , та разом з останнім з місця скоєння злочину зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 23.08.2016 близько 22 години, ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці біля будинку №1 по вул. Камишовій (колишня вул. Шаумяна) в м.Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_22 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачивши раніше незнайому їм ОСОБА_27 , яка проходила по вулиці та несла на плечі свою жіночу сумку, під`їхав разом з ОСОБА_22 до неї на мопеді «Delta». Після чого ОСОБА_10 , реалізуючи спільний з ОСОБА_22 злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, схопив жіночу сумку ОСОБА_27 та намагався вихопити. В цей момент до них підійшов ОСОБА_25 , та реалізуючи спільний злочинний умисел, наніс потерпілій ОСОБА_27 , яка пручалася та не віддавала сумку, близько 4 ударів по обличчю, від яких вона впала на коліна, спричинивши потерпілій згідно висновку експерта № 4884 від 28.09.2016 синець на голові, садна на лівій руці та лівій нозі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_10 , скориставшись цим, вихопив в неї її сумку, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон «Самсунг» Е490, вартістю згідно висновку експерта №4724 від 15.09.2016 - 150 грн., грошові кошти в сумі 500 грн., портмоне, яке для потерпілої матеріальної цінності не представляє, окуляри марки BTS 0137 С/210 60 вартістю згідно висновку експерта № 4724 від 15.09.2016 - 141 грн., та ключі від квартири. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_25 на вказаному мопеді з місця скоєння злочину зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суну 691,00 грн.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово засуджених, останній раз вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомірської області від 13.07.2016 року звільнений умовно-достраково з невідбутим строком 8 місяців 1 день, на шлях виправлення не став та, маючи непогашену та незняту у встановленому порядку судимість, знову вчинив злочини проти власності, за наступних обставин.

Так, 23.08.2016 близько 21 години 35 хвилин, ОСОБА_25 спільно з, ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці біля будинку №21 по вул. Тернопільськії в м. Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачивши раніше незнайомих їм ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які спілкувалися між собою, під`їхали до них на мопеді «Delta», після чого ОСОБА_25 встав з мопеду та попросив у ОСОБА_24 її мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка. Після відмови ОСОБА_25 схопив їх за шиї та потягнув одну до одної. Після того, як вони почали пручатися, ОСОБА_25 продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_10 злочинного умислу схопив сумку ОСОБА_23 та намагався вихопити, але ручка сумки порвалася, та сумка впала на землю. Після цього ОСОБА_25 відштовхнув ОСОБА_23 , схопив з землі її спортивну сумку «Adidas», вартість якої визначити не надалось можливим, в якій знаходились кошти в сумі 150 грн., сів на мопед, яким керував ОСОБА_10 , та разом з останнім з місця скоєння злочину зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_23 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 23.08.2016 близько 22 години 00 хвилин , ОСОБА_25 , перебуваючи на вулиці біля будинку №1 по вул. Камишовій (колишня вул. Шаумяна) в м.Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачивши раніше незнайому їм ОСОБА_27 , яка проходила по вулиці та несла на плечі свою жіночу сумку, під`їхали до неї на мопеді «Delta». Після чого ОСОБА_10 , реалізуючи спільний з ОСОБА_22 злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, схопив її жіночу сумку та намагався вихопити.

В цей час до них підійшов ОСОБА_25 , та реалізуючи спільний з ОСОБА_10 злочинний умисел, наніс ОСОБА_27 , яка пручалася та не віддавала сумку, близько 4 ударів по обличчю від яких вона впала на коліна, спричинивши потерпілій, згідно висновку експерта № 4884 від 28.09.2016 синець на голові, садна на лівій руці та лівій нозі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, та _ ОСОБА_10 , скориставшись цим, вихопив в неї її сумку, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон «Самсунг» Е490, вартістю згідно висновку експерта №4724 від 15.09.2016 - 150грн., грошові кошти в сумі 500 грн., портмоне, яке для потерпілої матеріальної цінності не представляє, окуляри марки BTS 0137 С/210 60 вартістю згідно висновку експерта № 4724 від 15.09.2016 - 141 грн., та ключі від квартири. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_25 на вказаному мопеді з місця скоєння злочину зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суму 691 грн.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_21 звернулась з цивільним позовом до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У позовній заяві ОСОБА_21 просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майнову шкоду у сумі 12000,00 грн та моральну шкоду у сумі 15000,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що злочином, який вчинив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 їй була заподіяна матеріальна шкода з визначенням у розмірі 12000,00 грн. з посиланням щодо вартості майна на сайти ювелірних магазинів, та моральна шкода у зв`язку із перенесенням стражданнями, погіршенням стану здоров`я та інших негативних явищ.

Відповідно до ч.1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбачених КПК України відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що 07.07.2016. близько 10 години 00 хвилин, він перебуваючи за місцем свого проживання під приводом розчісування волосся малолітній ОСОБА_12 , яка на той час перебувала в гостях у його дружини ОСОБА_13 , розвернув дівчину спиною до себе і перепаливши запальничкою нитку, на якій тримався підвіс, заволодів золотим підвісом та сховав, а пізніше розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

07.07.2016, близько 18 години 00 хвилин, він маючи вільний доступ до житла ОСОБА_16 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до спальної кімнати вищезазначеної особи та з жіночої сумки, яка знаходилась на комоді, викрав грошові кошти в сумі 500 доларів США. Після чого, з місця скоєння зник га розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

17.07.2016 року приблизно о 21 годині 00 хвилин він перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_17 , незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля подвір`я даного домоволодіння та перебуває у тимчасовому користуванні у ОСОБА_18 підійшовши до автомобілю «OPEL Kadett», який знаходився біля подвір`я вищевказаного домоволодіння, та за допомогою ключа відкрив замок передньої двері даного автомобілю, сів за кермо і за допомогою ключа запустив двигун автомобілю «OPEL Kadett» та поїхав на ньому.

26.07. 2016 року, після дзвінка ОСОБА_28 , почав вимагати грошові кошти під приводом не вчинення з його боку дій, пов`язаних із знищенням автомобілю «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В усній формі він повідомив ОСОБА_17 вимогу про передачу грошових коштів в сумі 7000 гривень шляхом перерахування на картку ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить родичці його дружини ОСОБА_13 - гр. ОСОБА_20 , із погрозою знищити вищевказаний автомобіль «OPEL Kadett», у разі невиконання потерпілим ОСОБА_18 даної вимоги. Останній 27.07.2016 перерахував грошові кошти в сумі 7000 гривень на картку.Отримавши підтвердження про надходження на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» він повідомив про місцезнаходження автомобілю «OPEL Kadett», а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд..

19.08.2016 близько 21 години 00 хвилин, він перебуваючи на вулиці неподалік будинку №61 по вул. Срезневського в м. Харкові, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_21 , яка проходила по вулиці, побіг за нею, наздогнав та зірвав у неї з шиї її ланцюг та розпорядився викраденим на власний розсуд.

23.08.2016 близько 21 години 35 хвилин, він спільно з ОСОБА_22 , перебуваючи на вулиці біля будинку № 21 по вул. Тернопільській в м. Харкові, побачивши раніше незнайомих їм ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які спілкувалися між собою, під`їхали до них на мопеді «Delta», після чого ОСОБА_25 встав з мопеду та попросив у ОСОБА_24 її мобільний телефон, нібито для здійснення дзвінка. Після відмови ОСОБА_25 схопив їх за шиї та потягнув одна до одної. Після того як вони почали пручатися, ОСОБА_25 , схопив сумку ОСОБА_23 та намагався вихопити, але ручка сумки порвалася, та сумка впала на землю. Після цього ОСОБА_25 відштовхнув ОСОБА_23 , схопив з землі її спортивну сумку «Adidas», сів на мопед, яким він керував та разом з зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд,

Крім того, 23.08.2016 близько 22 години, він перебуваючи на вулиці біля будинку №1 по вул. Камишовій (колишня вул. Шаумяна) в м.Харкові, за попередньою змовою з ОСОБА_22 , побачивши раніше незнайому їм ОСОБА_27 , яка проходила по вулиці та несла на плечі свою жіночу сумку, під`їхав він разом з ОСОБА_22 до неї на мопеді «Delta». Після чого він схопив жіночу сумку ОСОБА_27 та намагався вихопити. В цей момент до них підійшов ОСОБА_25 , який наніс потерпілій ОСОБА_27 , яка пручалася та не віддавала сумку, близько 4 ударів по обличчю, від яких остання впала на коліна та скориставшись цим він вихопив в неї її сумку, та разом з ОСОБА_22 на мопеді зникли з місця, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_10 .

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_10 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 спочатку вину у вчиненні злочину не визнав, а лише після допиту потерпілих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення визнав, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що він 23.08.2016 близько 21 години 35 хвилин, спільно з, ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці біля будинку №21 по вул. Тернопільськії в м. Харкові, побачивши раніше незнайомих їм ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які спілкувалися між собою, під`їхали до них на мопеді «Delta», після чого він встав з мопеду та попросив у ОСОБА_24 її мобільний телефон, після відмови він схопив їх за шиї та потягнув одну до одної. Після того, як вони почали пручатися,він схопив сумку ОСОБА_23 та намагався вихопити, але ручка сумки порвалася, та сумка впала на землю. Після цього він відштовхнув ОСОБА_23 , схопив з землі її сумку., та разом з ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, 23.08.2016 близько 22 години 00 хвилин , він перебуваючи на вулиці біля будинку №1 по вул. Камишовій (колишня вул. Шаумяна) в м.Харкові, за попередньою домовленістю в з ОСОБА_10 , побачивши раніше незнайому їм ОСОБА_27 , яка проходила по вулиці та несла на плечі свою жіночу сумку, під`їхали до неї на мопеді «Delta». Після чого ОСОБА_10 , схопив її жіночу сумку та намагався вихопити, в цій час він наніс ОСОБА_27 , яка пручалася та не віддавала сумку, близько 4 ударів по обличчю від яких вона впала на коліна, скориставшись цим, вихопив в неї її сумку, сів з ОСОБА_10 на мопед та зникли з викраденим майном, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_27 пояснила, що вона 23.08.2016 близько 22 години 00 хвилин , знаходилась на вулиці біля будинку №1 по вул. Камишовій (колишня вул. Шаумяна) в м.Харкові, де до неї під`їхали на мопеді «Delta» незнайомі хлопці, вказавши на обвинувачених. Після чого ОСОБА_10 , схопив її жіночу сумку та намагався вихопити, в цій час ОСОБА_11 наніс їй як близько 4 ударів по обличчю від яких вона впала на коліна, скориставшись цим ОСОБА_11 , вихопив в неї її сумку, сів з ОСОБА_10 на мопед та поїхала у невідомому їй напрямку. Обличчя обвинувачених запам`ятала добре, під час проведення пред`явлення особи для впізнання у присутності двох понятих одразу обвинувачених впізнала.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_23 пояснила, що разом з подругою ОСОБА_24 23.08.2016 близько 21 години 35 хвилин, перебували на вулиці біля будинку № 21 по вул. Тернопільській в м. Харкові. До них під`їхали, раніше не знайоми хлопці, вказавши у судовому засіданні на обвинувачених, та ОСОБА_11 встав з мопеду та попросив у ОСОБА_24 її мобільний телефон, нібито для здійснення дзвінка. Після відмови ОСОБА_25 схопив їх за шиї та потягнув одна до одної. Після того як вони почали пручатися, ОСОБА_25 , схопив її сумку та намагався вихопити, але ручка сумки порвалася, та сумка впала на землю. Після цього ОСОБА_25 її відштовхнув схопив з землі її спортивну сумку, сів на мопед та поїхала у невідомому їй напрямку. Обличчя обвинувачених запам`ятала добре, під час проведення пред`явлення особи для впізнання у присутності двох понятих одразу обвинувачених впізнала.

Крім допиту потерпілих вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується дослідженням письмових доказів, а саме;

Даними протоколу прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення від 23.08.2016 року ОСОБА_26 та ОСОБА_29 .

Даними протоколу огляду місця події від 23.08.2016 року та ілюстративними матеріалами до протоколу огляду місця події від 23.08.2016 року .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.08.2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_27 впізнала особу під номером № 3 ОСОБА_11 , яка 23.08.2016 близько 22 години 00 хвилин , перебуваючи на вулиці біля будинку №1 по вул. Камишовій (колишня вул. Шаумяна) в м. Харкові, схопив її жіночу сумку та наніс декілька ударів по голові.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.08.2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_26 впізнала особу під номером № 1 ОСОБА_11 , яка 23.08.2016 близько 21 години 35 хвилин, перебуваючи на вулиці біля будинку №21 по вул. Тернопільськії в м. Харкові, схопив їх за шиї та потягнув одну до одної, а після того, як вони почали пручатися, він схопив її сумку, та з місця злочину зник.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.08.2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_24 впізнала особу під номером № 2 ОСОБА_11 , як особу, яка відкрито заволоділа майном її подруги ОСОБА_26 .

Під час дослідження вищезазначених протоколів обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив всі викладені обставини.

Даними постанови про визнання речових доказів від 03.10.2016 року відповідно до якої визнані речовими доказами:

- Мопед з наклейкою «Delta»,

- Речі, що належать ОСОБА_27 , а саме: жіноча сумка з коричневою ручкою з паперами всередині, жіночий гаманець коричневого кольору, сонцезахисні окуляри в футлярі чорного кольору, гребінець жіночий ;

- Речі вилучені в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_30 мобільний телефон LG GX500 имей НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; планшет «Yeahpad Pillbox».

- Особисті речі вилучені у ОСОБА_31 мобільний телефон «Нокіа», кошти, цигарки, довідка про звільнення, та інші особисті речі, упаковані в полімерний пакет.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, суд приходить до висновку і про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за ч.2 ст. 189 КК України тобто вимога передачі чужого майна з погрозою знищення майна потерпілого ( вимагання), вчинене повторно, ч.2 ст. 186 КК України за епізодом 07.07.2016 року тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинений повторно, за епізодом від 23.08.2016 року відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_11 вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має непогашені судимості, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, останній раз засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомірської області від 13.07.2016 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 8 місяців 1 день, на шлях виправлення не став та, маючи непогашену та незняту у встановленому порядку судимість, знову вчинив злочини проти власності,

Наведене характеризує ОСОБА_11 як суспільно-небезпечну особу, яка не бажає становитися на шлях виправлення та перевиховання.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, який є тяжким, відношення особи до скоєного злочину, наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих та сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_11 за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження скоєння нових злочинів та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2013 року визнати остаточне покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_10 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин за деякими епізодами.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у вчиненому та сприяння суду у встановленні істини по справі.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України суд визнає, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, з місцем мешкання характеризується не задовільно, раніше неодноразово засуджений, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2013 року за ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, звільненого від відбуття покарання згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2016 року умовно-достроково на не відбуту частину 1 рік 6 місяців 11 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив ряд умисних тяжких корисливих злочинів.

Наведене характеризує ОСОБА_10 як суспільно-небезпечну особу, яка не бажає становитися на шлях виправлення та перевиховання.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, який є середньої тяжкості та тяжкий, декілька епізодів вчинення тяжкого злочину, відношення особи до скоєного злочину, наявність пом`якшуючих обставин та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 за вчинення злочину ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, за кожен окремо до позбавлення волі, та за ч.2 ст. 289 КК України без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворих більш суворим покаранням призначити покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2013 року визнати остаточне покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна.

Разом з тим, суд вважає за необхідним застосувати спеціальну конфіскації до мопеду з наклейкою «Delta», який , як пояснив ОСОБА_10 належить йому, оскільки відповідно до вимог п.п.3, 4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Крім того, судовою ж практикою загально визнано, і це прямо вказано в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, (справа № 663/537/17), що положення ч.5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього строку ув`язнення до строку позбавлення волі, є «іншим кримінально-правовим наслідок діяння» в розумінні ч.2 ст. 4 КК України, бо інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на правове становище особи, тобто покращує або погіршує його. Зворотна дія в часі закону про кримінальну відповідальність в тій частині, в якій вона частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи виключається, відповідно до ч.4 ст. 5 КК України. Отже, Закон України від 26 листопада 2015 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, отже, якщо особа вчинила злочин по 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У цьому випадку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили кримінальні правопорушення до 20 червня 2017 року, отже попереднє ув`язнення ОСОБА_10 необхідно зарахувати з 09.09.2016 року, а ОСОБА_11 з 23.08.2016 року ( відповідно до протоколу затримання від 24.08.2016 року) до 01.10.2018 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_21 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що злочин вчинений відносно ОСОБА_21 . ОСОБА_11 не вчинявся, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині солідарного стягнення з ОСОБА_11 матеріальної а моральної шкоди, у зв`язку із недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

В частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 суд приходить до часткового задоволення, оскільки відповідно до висновку експерта вартість ланцюжка згідно висновку експерта- №4684 від 08.09.2016 року складає 5281,41 грн. Інших належних та допустимих доказів відносно вартості майна цивільним позивачем не надано.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Виходячи з розміру заявлених вимог, вважає, що оцінка потерпілим завданої їй моральної шкоди у сумі 15000,00 грн. не відповідає вимогам розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, у сумі 3000,00 грн. В інший частині позовних вимог слід відмовити.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання :

- за ч.2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, яке є особистою власністю обвинуваченого;

- за ч2 ст. 189 КК України до 3 ( трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України до 5 (п`яти ) років 4 ( чотирьох ) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України до 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4

покарання у вигляді 5 (п`яти ) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, яке є особистою власністю обвинуваченого.

Згідно ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2013 року і остаточно призначити ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, без конфіскації майна, яке є особистою власністю обвинуваченого.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, в строк відбування покарання ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахувати попереднє ув`язнення у зв`язку з цим кримінальним провадженням в період з 09.09.2016 року до 01.10.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у винним вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2013 року і остаточно призначити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання у вигляді 5 ( п`яти) років 5 ( п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, в строк відбування покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахувати попереднє ув`язнення у зв`язку з цим кримінальним провадженням в період з 23.08.2016 року до 01.10.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_21 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_21 матеріальну шкоду у сумі 5281,41 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 486 від 16.09.2016 року у сумі 351,84 грн., за проведення експертизи № 1366 у сумі 880,40 грн., за проведення експертизи № 4684 від 08.09.2016 року у сумі 263,88 грн.

Речові докази: автомобіль «OPEL Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_32 залишити у останнього.

Речі, що належать ОСОБА_27 , а саме: жіноча сумка з коричневою ручкою з паперами всередині, жіночий гаманець коричневого кольору, сонцезахисні окуляри в футлярі чорного кольору, гребінець жіночий передані на відповідальне зберігання останньої залишити у ОСОБА_27

- Речі вилучені в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_30 мобільний телефон LG GX500 имей НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; планшет «Yeahpad Pillbox» повернути законному володільцю.

- Особисті речі вилучені у ОСОБА_31 мобільний телефон «Нокіа», кошти, цигарки, довідка про звільнення, та інші особисті речі, упаковані в полімерний пакет - повернути законному володільцю.

- копію договору про надання фінансового кредиту під заставу майна № 490-18165, специфікація № 1 додаток до договору, чек № 20139, чек № 20138 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001622.

Відповідно до ст. ст.96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію відносно мопеда з наклейкою «Delta», який є власністю ОСОБА_33 , з конфіскацією у власність держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1