В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 07.09.2018 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001046 від 23.08.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2018 року замінено несплачену суму штрафу в розмірі 1020 грн., призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 60 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001046 від 23.08.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих розмірів доходів громадян згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2017 року, яке відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, систематично не виконував встановлені обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 37 КВК України, які зобов`язують засудженого додержувався встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, та не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, тобто ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, за таких обставин.

21 червня 2018 року на виконання до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшла ухвала з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка в той же день прийнята до виконання.

22 червня 2018 року з метою постановки на облік ОСОБА_4 провідним інспектором Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 направлений виклик про з`явлення до органу пробації на 02 липня 2018 року, але на зазначений час та дату ОСОБА_4 не з`явився.

03 липня 2018 року провідним інспектором Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 був направлений повторний виклик про з`явлення до органу пробації на 09 липня 2018 року, але на зазначений час та дату ОСОБА_4 не з`явився.

19 липня 2018 року провідним інспектором Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 перевірено місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вищезазначеної перевірки ОСОБА_4 був поставлений на облік засуджених осіб до покарання у виді громадських робіт, ознайомлений з ухвалою суду від 01 червня 2018 року та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, зобов`язався відпрацювати громадські роботи, при цьому від нього відібрана підписка про роз`яснення йому положень ст. 37 КВК України, а також проведена профілактична бесіда, під час якої остатньому роз`яснено умови та порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім того, того ж дня ОСОБА_4 отримав направлення до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області для відпрацювання громадських робіт з 23 липня 2018 року.

24 липня 2018 року провідним інспектором Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 був направлений повторний виклик про з`явлення до органу пробації на 31 липня 2018 року, але засуджений не з`явився.

25 липня 2018 року з Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 з 23 липня 2018 року не з`являвся жодного разу для відбування покарання у вигляді громадських робіт.

09 серпня 2018 року провідним інспектором Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_7 було здійснено повторну перевірку за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , однак засудженого вдома на час перевірки не було.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 07.09.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 07.09.2018 року вбачається, що прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 виклали формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік. Відповідно до ст. 72 КК України покарання у виді штрафу розміром 60 неоподаткованих розмірів доходів громадян, призначене за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2017 року (справа № 308/9721/17), яке замінене за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2018 року (справа № 308/9721/17) на покарання у вигляді громадських робіт строком на 60 годин, перевести на покарання у вигляді обмеження волі строком на сім днів. Згідно зі ст. 71 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частину покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі строком на один рік та сім днів. При цьому, сторони дійшли висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються про звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: рецидив злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному провадженні не обирався.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001046 від 23.08.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих розмірів доходів громадян, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2017 року (справа № 308/9721/17), яке замінене ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року (справа № 308/9721/17) на покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин, перевести на покарання у виді обмеження волі строком на 7 (сім) днів.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2017 року 7 (сім) днів обмеження волі, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1