Справа № 461/2750/18
Провадження № 1-кс/461/2646/18
УХВАЛА
іменем України

17.05.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати Львівське територіальне управління НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення директором Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 , суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суддями Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та взаємопов`язаними правопорушеннями вчиненими секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_11 та скерувати Генеральному прокурору України для проведення досудового розслідування. Скасувати в порядку п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України повідомлення директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 №21-006/11997 від 22.03.2018 р., а також просить відшкодувати йому моральну шкоду за приниження честі, гідності та ділової репутації.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 15.03.2018 року звернувся до директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суддями Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та взаємопов`язаними правопорушеннями, вчиненими секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_11 . Листом №21-006/11997 від 22.03.2018 року заявника повідомлено, що його заява розглянута та не встановлено наявності ознак кримінальних правопорушень, підслідних Національному антикорупційному бюро. Заяву скеровано для розгляду в Прокуратуру Львівської області. Просить скаргу задоволити.
16.04.2018 року скарга ОСОБА_3 надійшла до Галицького районного суду м. Львова. З метою дотримання строків розгляду скарги, передбачених ч.2 ст. 306 КПК України, судове засідання призначено на 18 квітня 2018 року о 09:10 год.

Однак, у вказане судове засідання, заявник не з`явився. Оскільки, у своїй скарзі ОСОБА_3 зазначив лише адресу проживання та не вказав контактного номеру телефону, у день судового засідання були відсутні відомості про вручення йому повідомлення. У зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 04 травня 2018 року 09:40 год., про що судовою повісткою повідомлено ОСОБА_3 /а.с.7/.

Проте у вказане судове засідання заявник не з`явився, хоча був належним чином повідомлений, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що повідомлення про судове засідання, призначена на 04 травня 2018 року 09:40 год. ОСОБА_3 отримав особисто 28 квітня 2018 року /а.с.20/.

З метою забезпечення особистої участі заявника у розгляді скарги, судове засідання повторно було відкладено на 17 травня 2018 року о 09:30 год., у яке ОСОБА_3 повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується витягом з реєстру поштових відправлень, згідно якого ОСОБА_3 12.05.2018 року особисто отримав повідомлення про судове засідання.
З метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду скарги, передбачених ст.306 КПК України, у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 слідчий суддя вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності останнього на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявною у матеріалах справи телефонограмою. Оскільки відповідно до ст.306 КПК України участь слідчого не є обов`язковою, тому слідчий суддя вважає за необхідне розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Слідчим суддею встановлено, що 15 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення /а.с. 3/. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суддями Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також з приводу неправомірних дій секретаря Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_11 .

Листом №21-006/11997 від 22 березня 2018 року за підписом директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 /а.с. 2/ ОСОБА_3 повідомлено, що його заяву від 15.03.2018 року розглянуто, за результатами чого встановлено, що на теперішній час наявності ознак кримінальних правопорушень, підслідних Національному актикорупційному бюро України не виявлено. Розгляд інших порушених у заяві питань не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України. Заява ОСОБА_3 скерована для розгляду в межах компетенції до Прокуратури Львівської області.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Дана норма КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», Національне антикорупційне бюро України є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Відповідно до ч.5 ст.216 КПК України, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 КК України, за наявності передбачених у цій статті підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно відмовити, оскільки відсутня бездіяльність НАБУ, яка відповідно до ст.303 КПК України підлягає оскарженню до слідчого судді.

Також, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, КПК України не надає повноважень слідчому судді скасувати в порядку п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України повідомлення директора Львівського територіального управління НАБУ, а також відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду за приниження честі, гідності та ділової репутації, а тому в цій частині вимог скарги також необхідно відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1