Справа № 638/2644/18
Провадження № 1-в/638/209/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю покурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції подання адміністрації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовнодострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новочеркаськ Ростовської області, громадянина України, без постійного місця проживання, раніше судимого:
1) 26.01.1999 р. Луганським міським судом Луганської області за ст. 93 п. «А», 93 п. «З», 142 ч. 3, 42 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 14 КК України, звільнений 31.08.2007 р. по відбуттю покарання;
2) 23.06.2008 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 05.03.2010 року згідно постан6ови Перевальського районного суду Луганської області від 28.01.2010 року на підставі ст. 82 КК України, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 9 днів умовно з іспитовим строком на утриманням 10% у дохід держави;
3) 28.01.2011 р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
4) 06.04.2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області ст. 389 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 27.01.2014 року по відбуттю строку покарання;
5) 11.09.2014 р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 4 місяців 7 днів арешту, звільнений 11.09.2014 року по відбуттю строку покарання,
встановив:
Адміністрація державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» спільно з спостережною комісією у Шевченківському районі м. Харкова звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про умовнодострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_4 , 1980 р.н., засудженого 15.05.2015 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку: 09.02.2015 р.; кінець строку: 03.10.2018 р.
За період відбування покарання ОСОБА_4 допускав випадки порушення вимог режиму відбування покарання, за що був покараний у дисциплінарному порядку, але внаслідок проведеної з ним індивідуально-профілактичної роботи змінив свою поведінку на краще. На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Два рази був заохочений адміністрацією установи. Працевлаштований на виробництві установи на посаді «підсобний робітник».
Прокурор проти задоволення подання адміністрації ДУ «Олексіївська виправна колонія №25)» заперечував, вважає, що засуджений ОСОБА_4 під час відбування ним покарання не проявляв того ступеню сумлінної поведінки, яка б могла довести його виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 зазначене подання підтримав, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Ленінським районним судом м. Харкова ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 70 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі.
З 09.07.2015 ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».
25.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 на засіданні комісії Установи, заслухавши доповідь начальника відділення СПС було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України, як особі яка не стає на шлях виправлення.
07.06.2017 року засудженому ОСОБА_4 на засіданні комісії Установи, заслухавши доповідь начальника відділення СПС відмовлено і у направленні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.
За період відбування покарання ОСОБА_4 порушував вимоги режиму тримання за що 10.07.2015 року був покараний у дисциплінарному порядку.
Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не тільки відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому суд зазначає, що у засудженого за час відбування покарання існуює стягнення і 2 заохочення за сумлінну поведінку та активну участь у підготовці установи до проведення наради начальників колоній, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, за виконання покладених обов`язав та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотриманням правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, однак ці обставини не вказують, що засуджений довів своє виправлення; відсутність за останній час стягнень і заохочень лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_4 режиму відбування покарання.
Доводи засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, особи засудженого, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, так як судом встановлено, що ОСОБА_4 мав дисциплінарне стягнення, систематично не виконував норми виробітки, тобто не достатньо сумлінно ставився до своїх обов`язків.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:
У задоволенні подання адміністрації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , 1980 р.н., - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту оголошення.
Суддя