Справа № 182/4812/17
Провадження № 1-кп/0182/314/2018
У Х В А Л А
Іменем України
18.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0001376 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капулівка, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.06.2017 р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок набув законної сили 04.10.2017 р. відповідно до ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області

за правовою кваліфікацією ст.187 ч.2 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.187 КК України. Відносно обвинуваченого по кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до обставин викладених в обвинувальному акті, 09.12.2016 р. приблизно о 20 год 30 хвил. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 знаходились поблизу будинку №81/1, розташованого на вул. Княжа ( Жуковського) в м. Нікополі Дніпроопетровськохї області, де побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які рухались в напрямку супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», що знаходиться поблизу автобусної зупинки на вул. Княжа (Жуковського) в м. Нікополі Дніпропетровської області, в цей час у них виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 групою осіб, діючи спільно з єдиним умислом з метою заволодіння чужим майном підійшли до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та відкрито напали на останніх.

При цьому ОСОБА_7 з метою подолання опору завдав один удар кулаком правої руки в область лівої скроні ОСОБА_8 скориставшись розгубленим станом ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_8 після чого останній втратив рівновагу та впав навколішки, а ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_3 продовжили наносити удари ногами та руками в область голови та тулубу потерпілого, спричинивши ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта № 142 від 24.03.2017 року тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, перелому кісток носу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто застосували насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 подолавши опір ОСОБА_8 заволоділи двома телефонами «Нокіа 710» та «Нокіа 105». Після чого утримуючи викрадене майно при собі втекли.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений, в судовому засіданні повідомив про те, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності, оскільки він зазначений злочин не вчиняв, насилля по відношенню до потерпілого не застосовував і не домовлявся з ОСОБА_10 про вчинення злочину. Тому вважав, що без присутності ОСОБА_10 неможливо розглянути зазначене кримінальне провадження і заперечував проти його призначення до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме невірно зазначені фактичні обставини події злочину, які не відповідають матеріалам досудового розслідування. Як наголосив захисник, роз`єднання кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_3 і ОСОБА_10 . Якого оголошено судом в розшук, було безпідставним і окремо розглянути зазначені кримінальні провадження неможливо, оскільки без показів ОСОБА_10 в судовому засіданні неможливо встановити істину у провадженні. До того ж, на думку сторони захисту прокурор невірно визначив кваліфікацію правопорушення, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що згідно висновку експерта №142 від 24.03.2017 року потерпілому ОСОБА_8 спричинені легкі тілесні ушкодження, які фактично, на його думку, не є небезпечними для життя і здоров`я потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні важжав за можливе призначити кримінальне провадження до відкритого судового засідання. При цьому повідомив, що на нього напали дві особи один з яких саме ОСОБА_7 . Іншу особу він не може впізнати та не може стверджувати, що це був саме ОСОБА_3 . При цьому цивільний позов потерпілим не заявлений та нових доказів ним суду не надано.
Прокурор заперечував проти клопотання захисника і обвинуваченого і вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду одноособово суддею, у відкритому судовому засіданні, з викликом у судове засідання сторін кримінального провадження. При цьому зазначив., що можливо на час судового розгляду місце знаходження ОСОБА_10 , оголошеного судом у розшук, буде встановлено.
Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали долучені до обвинувального акту, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_6 підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором і має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Під час досудового розслідування кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 і ОСОБА_7 були роз`єднані, незважаючи на те, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувало інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , за яким він засуджений вироком від 29.06.2017 року. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 оголошений судом у розшук і кримінальне провадження за його обвинуваченням зупинено, а його оголошено у розшук. До теперішнього часу суду невідомо про встановлення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_7 , який не визнавав свою провину в судовому засіданні і завершити розгляд кримінального провадження без участі ОСОБА_3 , який мав статус свідка було неможливим. Є очевидним, що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 без участі ОСОБА_7 , якого оголошено в розшук судом також є неможливим. Тому не можна не погодитися з позицією сторони захисту про позбавлення їх ефективного захисту під час судового розгляду, що буде суттєво порушувати право на захист обвинуваченого ОСОБА_3 , який на даний час є особою, засудженою за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 29.06.2017 року до позбавлення волі строком на 4 роки, який відбуває покарання в установі закритого типу.
З огляду на викладене, суд позбавлений можливості призначити зазначене кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його по суті.
Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001376 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України повернути прокурору.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1