печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0004010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та продовжити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому може вчинити інший злочин, може переховуватись від суду, впливати на свідків.

Захисник обвинуваченого просив змінити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Зазначили, що ризики, заявлені прокурором, відсутні, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду чи здійснювати вплив на свідків, які до того ж є працівниками правоохоронних органів. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться дитина та вагітна цивільна дружина. ОСОБА_5 має постійне місце проживання та в разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде виконувати всі покладені на нього обов`язки. Обвинувальний акт просив повернути прокурору, оскільки він складений з порушенням норм КПК, зокрема в ньому не сформульоване обвинувачення.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор заявлене клопотання про повернення обвинувального акту вважав необґрунтованим та полягав на продовження застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України, підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.

Підстав для закриття кримінального провадження або його зупинення немає.

Вирішуючи клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, суд виходить з наступного.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому зазначено найменування та реєстраційний номер кримінального провадження, анкетні відомості обвинувачених, дані щодо слідчого та прокурора, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та, в тому числі, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, обставини, що пом`якшують / обтяжують покарання, дані щодо потерпілої особи, - а тому суд не погоджується із доводами захисту про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а тому вважає відсутніми підстави для його повернення прокурору.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта.

Вирішуючи питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").

Під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Натомість прокурором клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою заявлено лише усно, будь-яких матеріалів в його обґрунтування не надано, зокрема і доказів того, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, на що прокурор посилався в обґрунтування існуючих ризиків та про що зазначено в обвинувальному акті, не зазначено, чому встановлені попередніми судовими рішеннями ризики, з огляду на стадію кримінального провадження, не зменшились, чим доводиться їх існування, чому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

В свою чергу захисником надано докази наявності на утриманні ОСОБА_5 неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вагітності цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_7 .

Отже, суд враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість інкримінованого йому злочину та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який, з його слів, має середню освіту та до затримання офіційно не працював, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким і проживає фактично, має на утриманні неповнолітню дитину, а його цивільна дружина вагітна.

З урахуванням наведених даних, суд вважає, що в провадженні існує передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Поряд з тим, дані про особу підозрюваного, що викладені вище, відсутність обґрунтованого клопотання про продовження строків тримання під вартою, приводять до висновку про недоведеність, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цьому ризику.

Суд вважає, що з метою запобігання встановленому ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання цілодобово та покладенням на нього у відповідності із ч. 5 ст. 194 КПК України додаткових обов`язків.

Керуючись ст. 49, 183, 184, 314-316 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого та потерпілих на 16 листопада 2017 року о 13-40 год.

Змінити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово, крім з`явлення на виклики суду - на час судового розгляду.

Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити за адресою застосування запобіжного заходу.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти після доставки його за адресою застосування запобіжного заходу (якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає його тримання під вартою).

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1