Справа № 344/317/14-к
Провадження № 11-кп/779/249/2018
Категорія ч.2 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_10 та заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_12 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження про його обвинувачення за ч.2 ст. 125 КК України закрито на підставі ст. 49 КК України.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 11.11.2013 року вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, за який передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до двох років. Оскільки з часу вчинення злочину минуло більше трьох років, то обвинувачений не заперечив щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Не погоджуючись з даною ухвалою, потерпіла ОСОБА_10 та заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_12 подали апеляційні скарги, в якій посилаються на її необґрунтованість та порушення норма матеріального і процесуального права.

ОСОБА_10 зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 11.11.2013 року завдав їй умисне легке тілесне ушкодження. 13.01.2014 року кримінальне провадження щодо нього було направлено в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області. 21.01.2016 року було здійснено повторний авто розподіл справи і її передано на розгляд судді ОСОБА_13 , однак з 21.01.2016 року по 21.11.2017 року з різних причин судові засідання у справі не проводились. 21.11.2017 року справа була передана на розгляд судді ОСОБА_1 . Однак в порушення вимог ч.1 ст. 319 КПК України суддя не розпочав судовий розгляд справи спочатку, та не з`ясував думку потерпілої сторони щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу, ОСОБА_10 просила скасувати, та постановити нову, про відмову в задоволенні клопотання.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує, на те, що суд першої інстанції не зазначив умови та підстави з урахуванням яких вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності. Також суд, встановивши правильною кваліфікацію дій ОСОБА_8 за обставин наведених в обвинувальному акті, не навів доказів, якими підтверджується його вина в інкримінованому злочині.

Крім того, прокурор вказує, на те, що суд розглянув справу у відсутність потерпілої, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування постановленої ухвали.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу прокурор просив скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

До початку судового розгляду справи в апеляційній інстанції, ОСОБА_10 подала заяву про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_8 , та зазначила, що немає жодних претензій до нього.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_10 , яка підтримала подану нею заяву, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п.2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлено відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому, ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності може бути прийняте тільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і в порушення вимог статей 347- 363 КПК України не з`ясовував обставини, встановлені під час кримінального провадження і не перевірив їх доказами, а відразу розглянув клопотання захисника обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України і закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України та постановив відповідне рішення.

Таким чином, судове рішення про закриття кримінального провадження є незаконним і підлягає до скасування.

Разом з тим, в до початку судового розгляду в апеляційній інстанції ОСОБА_10 подала заяву, в якій вказала, що немає жодних претензій до ОСОБА_8 , а тому відмовляється від обвинувачення.

Частиною 1 ст. 477 КПК України встановлено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 125 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 ч.1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, закриває кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_10 заява не суперечить вимогам процесуального законодавства, підлягає до задоволення, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 слід закрити.

Керуючись п.7 ч.1 ст. 284, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити, скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрити з підстав, встановлених п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня оголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3