справа № 563/851/18
У Х В А Л А
26 червня 2018 року
в с т а н о в и в :
В даному клопотанні слідчий СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 зазначає, що 11.08.2017 року до ч/ч Корецького ВП надійшла заява через секретаря за вхідним номером № К-57 від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , в якій він зазначив, що його зять ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_5 , незаконно заволоділи міні-трактором марки «Зубр-12», а також зловживаючи довірою, заволоділи документами на вищеописаний міні-трактор марки «Зубр-12».
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що вищевказаний міні-трактор марки «Зубр-12» знаходиться на господарстві ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Дану інформацію отримано в ході допиту сусідів, що проживають поблизу фактичного проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 .
Також ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час відібрання пояснення вказують, що міні-трактор марки «Зубр-12» є їх власність та знаходиться за адресою їх фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 та зберігається в гаражному приміщенні.
Під час відібрання вищевказаних пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_7 надали копію товарного чеку та копію Інструкції користування міні-трактором «Зубр-12», а документи щодо реєстрації чи взяття у власність у них відсутні. ОСОБА_6 під час допиту вказує, що документи на міні-трактор марки «Зубр-12» були викраденні з його будинку ОСОБА_5 в травні 2017 року коли померла дружина ОСОБА_8 .
Договір купівлі-продажу міні-трактора «Зубр-12», який був придбаний в м. Новоград-Волинський Житомирської області, вул. Шевченка, 67 в магазині «Партнер» не укладався.
Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий вказує, що міні-трактор марки «Зубр-12» є предметом вчинення злочину, передбаченого ч.1. ст.190 КК України та може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, чи містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, з метою недопущення знищення речового доказу, заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним вище майном, просить накласти арешт на вказане майно.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю та просив його задоволити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення вказаного клопотання.
Особа, у якої перебуває майно ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про накладення арешту на міні-трактор заперечила, оскільки вважає його своєю власністю і що він перебуває у неї на законних підставах.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задоволити клопотання.
Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 11.08.2017 року до ч/ч Корецького ВП надійшла заява від ОСОБА_6 в якій він вказав, що його зять ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_5 , незаконно заволоділи міні-трактором марки «Зубр-12», а також зловживаючи довірою, заволоділи документами на вищеописаний міні-трактор марки «Зубр-12».
Згідно пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 26 квітня 2018 року, міні-трактор марки "Зубр-12" знаходиться на території їх господарства за адресою: АДРЕСА_2 .
Договір купівлі-продажу міні-трактора «Зубр-12», який був придбаний в м. Новоград-Волинський Житомирської області, вул. Шевченка, 67 в магазині «Партнер» не укладався.
У розумінні положень ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст. 170 КПК України полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірені під час розгляду клопотання судом, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України, було враховано наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано та в судовому засіданні не встановлено.
Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
А тому, для досягнення цілей кримінального провадження та встановлення усіх обставин існує необхідність у збереженні вказаного майна, а відтак і в накладенні на вказане майно арешту.
У разі не накладення арешту на міні-трактор є підстави вважати, що їх буде втрачено шляхом реалізації, приховування, передачі чи відчуження невідомим особам.
Однак, вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя з врахуванням положень ч.4 ст.173 КПК України, обирає найменш обтяжливий спосіб арешту транспортного засобу, тому з метою збереження предмета злочину вважає можливим задовольнити клопотання слідчого частково та накласти арешт шляхом заборони відчуження майна.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання - задовольнити частково.
Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1