АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/3511/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/321/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001168 від 28.06.2017 року, № 0001470 від 18 серпня 2017 року, № 0000016 від 03.01.2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, не працюючого, який має повну загальну середню освіту, не одружений, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останні раз

-28.03.2017 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 місяців арешту, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та визначено остаточне покарання у виді 4 місяців арешту, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього утримання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі з 28.02.2017 року до 29.03.2017 року, 20.04.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 ,не оскаржуючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та фактичних обставин провадження, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч.2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Вироком Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч.2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання з речовими доказами та процесуальними витратами вирішено.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, у квітні 2017 року ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, переслідуючи умисел, спрямований на незаконний посів і вирощування конопель у кількості не більше п`ятдесят рослин, на присадибній ділянці території домоволодіння АДРЕСА_1 висіяв у ґрунт невстановлену кількість насіння рослин конопель. Після посіву та до 27 червня 2017 року, після сходу насіння рослин конопель, висіяного в ґрунт, у кількості 49 пагонів рослин конопель, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне вирощування цих рослин, здійснював постійний догляд за вказаними рослинами шляхом їх регулярного культивування, поливу та видалення бур`янів з метою доведення рослин конопель до стадії визрівання й отримання нарковмісної сировини. 27 червня 2017 року в період часу з 19 години 10 хвилин до 19 години 40 хвилин під час проведення огляду на території домоволодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка розташована на території зазначеного домоволодіння, за місцем мешкання ОСОБА_7 , працівники поліції виявили та вилучили висіяні й вирощувані останнім 49 рослин зеленого кольору, які згідно з висновком експерта № 2/8.6/679 від 26.07.2017 року є рослинами роду коноплі (Cannabis). Таким чином, ОСОБА_7 у період часу з квітня 2017 року до 27 червня 2017 року за місцем свого мешкання, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , незаконно посіяв і виростив 49 пагонів рослин конопель з метою подальшого використання для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Крім того, 17 серпня 2017 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_7 повторно, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за ч. 1 ст. 309 КК України, а також маючи процесуальний статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, що перебуває на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу опію ацетильованого для особистого вживання без мети збуту, знаходячись біля мосту поблизу вулиці Старовокзальної (колишня вулиця Урицького) в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, незаконно придбав у невстановленої слідством особи за 200 грн. для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходився в одному медичному шприці ємністю 2,5 мл із рідиною коричневого кольору масою 2,0544 г, після чого, маючи намір, спрямований на незаконне зберігання вказаного наркотичного засобу без мети збуту, помістив щойно придбаний медичний шприц до лівої зовнішньої кишені своїх шортів і став зберігати вказаний шприц з наркотичним засобом при собі. Того ж дня, тобто 17 серпня 2017 року, о 15:10 год. ОСОБА_7 , знаходячись у сквері «Комсомольський» поблизу будинку № 3 на вулиці Мартіна Шимановського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на законну вимогу працівників поліції в присутності двох понятих із лівої зовнішньої кишені своїх шортів дістав і передав для огляду медичний шприц ємністю 2,5 мл, в якому містилась рідина коричневого кольору масою 2,0544 г, яка згідно з висновком експерта № 2/8.6/937 від 11.09.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в наданих на експертизу 2,0544 г у перерахунку на суху речовину складає 0,0698 г. Таким чином, загальна маса вилученого в ОСОБА_7 наркотичного засобу опію ацетильованого становить 0,0698 г, який останній незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Також 18 серпня 2017 року приблизно об 11:00 год. ОСОБА_7 повторно, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за ч. 1 ст. 309 КК України, а також маючи процесуальний статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, що перебуває на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу для особистого вживання без мети збуту, знаходячись біля дитячого майданчику, розташованого біля будинку № 2 на вулиці Чумацькій у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, знайшов на землі під деревом особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який знаходився в пакеті із прозорого полімерного матеріалу масою 21,597 г, і привласнив знайдене, тобто незаконно придбав. Після цього, маючи намір, спрямований на незаконне зберігання вказаного наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_7 помістив щойно придбаний пакет за пояс шортів, одягнених на ньому, і став незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту. Того ж дня, тобто 18 серпня 2017 року, об 11:52 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 2 на вулиці Чумацькій у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, був зупинений працівниками поліції, на законну вимогу яких, у присутності двох понятих, дістав із-за поясу шортів і передав для огляду пакет із прозорого полімерного матеріалу, в якому знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 21,597 г, яка згідно з висновком експерта № 2/8.6/942 від 12.09.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в наданих на експертизу 21,597 г у перерахунку на суху речовину становить 20,249 г. Таким чином, загальна маса вилученого в ОСОБА_7 наркотичного засобу - канабісу становить 20,249 г, який останній незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Разом з тим 02.01.2018 року ОСОБА_7 , знаходячись біля гаражів, що розташовані поблизу вул. Свято-Миколаївської в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, переслідуючи умисел на незаконне придбання холодної зброї, знайшов та взяв, тим самим придбав предмет, виготовлений саморобним способом за типом кастетів, після чого, переслідуючи умисел на незаконне носіння кастету, діючи умисно та незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що знайдений ним предмет є холодною зброєю, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на носіння кастету без передбаченого законом дозволу, привласнив його та незаконно носив при собі до моменту його вилучення працівниками поліції, а саме до 03.01.2018 року. 03.01.2018 року в період часу з 14 години 56 хвилин до 15 години 19 хвилин між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 працівниками поліції в присутності понятих було проведено поверхневу перевірку ОСОБА_7 , в ході якої в правій кишені одягнутої на ньому куртки було виявлено предмет, зовні схожий на кастет. Згідно з висновком експерта № 29/3.3/35 від 12.01.2018 року предмет, вилучений 03.01.2018 року у ОСОБА_7 , є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою саморобним способом за типом кастетів, який останній носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через м`якість призначеного покарання, що тягне за собою його скасування із ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції.

Прокурор посилається на те, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який полягає в безпідставному застосуванні положень ст. ст. 75, 76 КК України та внаслідок цього, не відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого. Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, проте не врахував рекомендації органу пробації згідно досудової доповіді, долученої до матеріалів кримінального провадження, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі окремих осіб.

Крім того, залишено поза увагою суду, як спосіб вчинення злочинів, так і кількість вилучених у обвинуваченого наркотичних засобів, що вказує на суспільну небезпечність вчинених злочинів. Також прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 не працює, раніше 10 разів судимий, маючи незняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, маючи процесуальний статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, вчинив умисні кримінальні правопорушення в короткий проміжок часу, щойно звільнившись з місць позбавлення волі.

На думку прокурора висновок суду про застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки виправлення обвинуваченого не можливе без реального відбування покарання.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області, просив скасувати вирок, в частині призначеного покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 надав заперечення на апеляційну скаргу прокурора. На думку захисника суд у вироку навів достатньо підстав для застосування ст.75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 . Факт неодноразових судимостей обвинуваченого не є перешкодою для застосування до нього звільнення від відбування покарання із випробуванням, оскільки норми статей 75, 76 КК України прямо не забороняють застосування звільнення від відбування покарання із випробуванням до раніше неодноразово судимих осіб, які скоїли нові злочини; по даному кримінальному провадженню відсутній факт вчинення обвинуваченим нових злочинів протягом невідбутої частини покарання, внаслідок чого відсутні перешкоди для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання із випробуванням згідно положень ст. 75 КК України; також покарання, яке остаточно призначено обвинуваченому не перевищує 5 років позбавлення волі, при якому наявна правова можливість звільнення особи від відбування покарання із випробуванням. Крім того, захисник звертає увагу, що факт неодноразового вчинення кримінальних правопорушень в короткий період щойно після звільнення з місць позбавлення волі повністю охоплюється повторністю злочинів та рецидивом злочинів, які мають місце в даному випадку і враховані судом при визначенні суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_7 та інкримінованих йому злочинів. Таким чином, покарання яке призначене ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України є справедливим та достатнім для його виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, суд апеляційної інстанції суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора області підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, при цьому, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєних кримінальних правопорушеннях і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій, вина обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в судовому засіданні належним чином перевірено та оцінено, в тому числі з точки зору їх достовірності та в апеляційній скарзі прокурора зазначені обставини не оскаржуються, тому апеляційним судом не переглядаються.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом призначено обвинуваченому надто м`яке покарання обвинуваченому, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинені кримінальні правопорушення, суд не в повній мірі виконав вимоги ст.65 КК України, хоча при призначенні покарання послався на врахування ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з березня 2014 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю (синдром залежності). До обставин, передбачених ст. 66 КК України, які б пом`якшували покарання, суд відніс щире каяття, до обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, суд визнав рецидив злочинів.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнив обвинуваченого від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, та з покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України, зважаючи на те, що призначене судом обвинуваченому покарання не може бути визнане необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Тому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку, на підставі п. 4 ч.1 ст.420 КПК України, у зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Виходячи з вимог ст. ст. 50, 65 КК України, при призначенні обвинуваченому покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий (а.кп.81-86 т.1), характеризується за місцем проживання посередньо (а.кп.95 т.1), перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з березня 2014 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.кп.98 т.1), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.кп.99 т.1).

Обставиною, передбаченою ст.66 КК України, яка б пом`якшувала покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно до вимог ст. 67 КК України апеляційним судом встановлено рецидив злочинів.

Також суд апеляційної інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховує, викладений в досудовій доповіді висновок органу пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (а.кп.39-43 т.6), те що обвинувачений не працює, раніше 10 разів судимий, маючи незняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, маючи процесуальний статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, вчинив умисні кримінальні правопорушення в короткий проміжок часу, щойно звільнившись з місць позбавлення волі.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд у вироку дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції останнього від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, а після чого всупереч таким висновком, суд не обґрунтувавши належним чином застосування ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням (а.кп.54 т.6).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути призначено покарання в межах санкції статей, встановлених ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, без застосування ст.ст. 75, 76 КК України.

На думку колегії суддів, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001168 від 28.06.2017 року, № 0001470 від 18 серпня 2017 року, № 0000016 від 03.01.2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України в частині призначеного покарання обвинуваченому скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

В решті вирок - залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4