н/п 1-кс/640/5950/18
"12" червня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт з автомобіля марки «Hyundai i-10», р.н. НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності та зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 повернути їй вказаний автомобіль, який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ДП «Харківінформресурси» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
В судовому засіданні 11.06.2018 власник майна ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_8 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
У дане судове засіданні власник майна ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_8 не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 12.06.2018 надійшла заява від представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_8 , в якій вона просить розглянути клопотання про зняття арешту з майна без її участі, та залучити до клопотання копії документів (а.с. 22).
Слідчий ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 12.06.2018 надійшла заява від слідчого, в якій він просить клопотання розглянути без його участі. Проти зняття арешту з майна не заперечує (а.с. 20).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль «Hyundai i-10», р.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, бежевого кольору, належить ОСОБА_3 (а.с. 4).
Згідно свідоцтва про право власності на житловий дім від 31.10.1997, чоловіку ОСОБА_3 ОСОБА_5 належить на праві власності жилий дім з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Даних, що в межах даного кримінального провадження по вказаному транспортному засобу призначено будь-які експертизи, або слідчі дії для яких був би потрібен вказаний транспортний засіб, слідчому судді не надано.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання в частині скасування арешту майна в частині його користування та передачі вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику вказаного автомобілю.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Однак, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту в іншій частині з вказаного транспортного засобу не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Більш того, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.
Отже, клопотання в іншій частині щодо скасування арешту з вказаного транспортного засобу є передчасним та задоволенню не підлягає.
Крім того, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до додаткового зобов`язання слідчого повернути вказане майно, та відсутність підстав до задоволення клопотання ОСОБА_3 у вказаній частині, виходячи з наступного.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту. Таким чином, у разі часткового скасування арешту та зміни місця збергіання вказаного мана, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, та не потребується додаткового зобов`язання слідчим суддею слідчого вчинити такі дії. Враховуючи викладене, вимоги заявника щодо зобов`язання слідчого повернути їй вказане в клопотанні майно є передчасними та ґрунтуються на припущеннях заявника щодо можливого неповернення їй вказаного майна, а тому у вказаній частині клопотання є передчасною та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В іншій частині в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з автомобіля «Hyundai i-10», р.н. НОМЕР_1 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1