Єдиний унікальний номер 341/323/18
Номер провадження 1-кп/341/74/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючогосудді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю:прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
До суду 26.02.2018р. надійшов для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України і таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Так, 01.01.2018р. близько 3 години ночі ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими святкував настання Нового року, прогулювались по скверу, який знаходиться по вул. Калуська у м. Бурштин Івано-Франківської області.
Під час прогулянки ОСОБА_6 з своїми знайомими побачили на одній з лавочок компанію з двох дівчат, серед яких були ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 і одного хлопця - ОСОБА_11 , які розпивали спиртні напої.
ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приєднались до вказаної компанії, познайомились і протягом наступних приблизно 30 хвилин спілкувались між собою. Після цього усі розійшлися і біля лавочки залишились лише ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які продовжили спілкування.
У цей час до них підійшов ОСОБА_12 , який перед цим розпивав спиртні напої на сусідній лавці і всі троє продовжили спілкуватись між собою. Під час розмови ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_12 має у АДРЕСА_1 квартиру і непомітно для ОСОБА_5 , маючи намір вступити з нею у статеві зносини, домовився з ОСОБА_12 про надання житла для інтимних стосунків. Після цього ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 прогулятись по місту і коли вона дала свою згоду, усі троє направились до багатоквартирного житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_12 .
Підійшовши близько 4 години ночі до вказаного будинку, ОСОБА_6 з ОСОБА_12 пішли до квартири останнього, щоб показати ОСОБА_6 житло, а ОСОБА_5 залишилась на вулиці біля під`їзду.
За декілька хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_12 вийшли на вулицю і ОСОБА_6 , маючи намір вступити з ОСОБА_5 у статеві зносини, запропонував їй зайти у квартиру, щоб продовжити спілкування. При цьому він запевнив ОСОБА_5 , що не буде вчиняти будь-яких сексуальних дій та інших домагань.
Будучи переконаною у правдивості слів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пішла з ним до квартири ОСОБА_12 та зайшла в одну з кімнат, на яку їм вказав господар помешкання. При цьому вона пройшла до вікна і дивилась крізь нього на вулицю. ОСОБА_6 , знявши у коридорі свій верхній одяг та взуття, зайшов слідом за ОСОБА_5 , наблизився до неї і спробував обняти її руками. Однак дівчина ухилилась від обіймів ОСОБА_6 і, зрозумівши, що той має намір вступити з нею у статеві зносини, вирішила покинути дане помешкання та направилась до виходу з кімнати.
У свою чергу ОСОБА_6 , розуміючи, що статевої близькості між ними не буде по добровільній згоді, вирішив вступити з ОСОБА_5 у насильницькі статеві зносини природним способом, тобто зґвалтувати її.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, перекрив ОСОБА_5 вихід з кімнати, після чого вимкнув світло і, обхопивши дівчину обома руками за тулуб, із застосуванням фізичної сили повалив її на ліжко та ліг зверху.
ОСОБА_5 почала просити ОСОБА_6 не вчиняти щодо неї ніяких насильницьких дій, однак той, ігноруючи прохання дівчини, продовжував силою під вагою свого тіла утримувати ОСОБА_5 у лежачому положенні і при цьому вільною рукою розстебнув замок на її куртці та почав знімати її.
Розуміючи, що їй не вдасться вирватись від ОСОБА_13 , оскільки він сильніший за неї, ОСОБА_5 почала кричати та кликати на допомогу, а також руками відштовхувати його від себе та чинити ОСОБА_6 фізичний опір.
Незважаючи на це, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії та долаючи фізичний опір дівчини, намагався й далі зняти одяг з верхньої частини її тіла, а коли не зміг цього зробити, утримуючи ОСОБА_5 однієї рукою, із застосуванням фізичної сили, яка була поєднана з пошкодженням одягу дівчини та заподіянням їй легких тілесних ушкоджень у вигляді саден та синців у ділянках обох рук, зняв з однієї її ноги взуття та лосини, після чого опустив свої штани і проти волі ОСОБА_5 вступив з нею у насильницькі статеві зносини природним способом.
Тим самим ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.
Після закінчення насильницьких статевих зносин природним способом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи у цій же кімнаті квартири ОСОБА_12 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , почав одягатися. При цьому він побачив на килимку, що знаходився на підлозі біля ліжка, належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «НUAWEI Y5 II» у корпусі чорного кольору, який випав з кишені куртки останньої під час насильницьких статевих зносин і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 була зайнята пошуками двох сережок, які злетіли з її вух під час насильницьких статевих зносин і не спостерігала за його діями, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливою метою підняв з килимка бувший у використанні мобільний телефон «НUAWEI Y5 II», вартістю 1917 грн., у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» із залишком грошових коштів на ній у сумі ЗО грн. та картою пам`яті об`ємом 2 ГБ і вартістю 170 грн., та непомітно для потерпілої заховав його у кишеню своїх штанів.
Після цього ОСОБА_6 відразу ж вийшов з викраденим мобільним телефоном з квартири ОСОБА_12 і втік з місця вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 117 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 у сукупності обвинувачується у зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 подала суду письмову заяву про відмову від обвинувачення за ч.1 ст. 152 КК України, в якій зазначила, про відмову від обвинувачення за ч.1 ст. 152 КК України та просить кримінальне провадження закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КК України.
Потерпіла заяву підтримала, просила задовольнити.
Прокурор не заперечив щодо закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 7 ч. 1ст. 284 КПК України, через відмову потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 152 КК України, а в обвинуваченні його за ч. 2 ст. 185 КК України продовжити судовий розгляд кримінального провадження.
Обвинувачений та його захисник не заперечили щодо задоволення клопотання потерпілої та просили задовольнити.
Як зазначено в ч.1 п.3 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, серед яких передбачено також і ч.1 ст. 152 КК (зґвалтування без обтяжуючих обставин).
Відповідно до п. 7 ч.1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із з тим, що потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Обвинувачений не заперечує про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст. 152 КК України та просить заяву потерпілої ОСОБА_5 прийняти, провадження відносно нього закрити в частині обвинувачення за ч.1 ст. 152 КК України.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні одного із злочинів (ч.1 ст. 152 КК України), який віднесений відповідно до ч.1 ст.477 КПК України до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Відповідно до ч.1 п.7 ст.284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Отже, потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від обвинувачення у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_6 за ознаками ч.1 ст. 152 КК України, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення.
За наведеного та керуючись ч.4 ст.26, ст.314, п.7 ч.1 ст.284, 372, 474, 477 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Кримінальне провадження за № 0000001 від 01.01.2018р. в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України щодо потерпілої ОСОБА_5 - закрити на підставі п.7 ч.1ст. 284 КПК України.
Щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України продовжити судовий розгляд.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1