Номер провадження: 11-кп/785/1148/18
Номер справи місцевого суду: 520/6701/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2018 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кандагарі Афганістан, за національністю афганця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001257 від 12.04.2018 року відносно ОСОБА_10 повернутий прокурору через його невідповідність положенням ст. 291 КПК України через те, що орган досудового розслідування не забезпечив участь у кримінальному провадженні перекладача та переклад обвинувального акту на російську мову, якою володіє обвинувачений.
В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

- відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт може бути повернутий прокурору лише у разі його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, але суд першої інстанції в ухвалі не навів жодного порушення при складанні обвинувального акту, передбаченого зазначеною нормою кримінального процесуального закону;
- посилання суду першої інстанції на те, що обвинуваченому не був наданий перекладач та не був перекладений обвинувальний акт на зрозумілу йому мову, є безпідставним, адже, відповідно до положень ч. 4 ст. 29 КПК України, лише судові рішення, якими суд завершує судовий розгляд, надаються сторонам у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють, а переклад інших документів здійснюється за клопотанням зазначених осіб. Проте, ані обвинувачений, ані його захисник, під час досудового розслідування, не заявляли клопотання про надання копій документів у перекладі на будь-яку іншу мову.

Посилаючись на такі доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та потерпілого які заперечували проти її задоволення перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, не зазначив в ухвалі, які недоліки обвинувального акту, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, стали підставами для його повернення прокурору.

Посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору на те, що обвинуваченому не був наданий перекладач та не був перекладений обвинувальний акт на зрозумілу йому мову, колегія суддів вважає безпідставним.

Так, відповідно до приписів ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування ані обвинувачений, ані його захисник, не заявляли клопотання про залучення перекладача, надання обвинуваченому копій процесуальних та інших документів у перекладі на будь-яку мову, тому колегія суддів вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені в ухвалі суду першої інстанції, суперечать вимогам ст. 291 КПК України та є надуманими.

Згідно анкетних даних ОСОБА_10 , він народився в м. Кандагар, Афганістан, проте з 1983 року проживає на території України, що також підтвердив потерпілий ОСОБА_8 ..

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 в суді 1-ої інстанції про те, що він не володіє українською мовою є безпідставними, оскільки він, хоча і навчався у вищому навчальному закладі СРСР, однак на всіх стадіях досудового розслідування, а також в суді був представлений захисником, в тому числі під час повідомлення про підозру та вручення обвинувального акту. Жодних клопотань про переклад процесуальних документів на будь-яку іншу мову від обвинуваченого та його захисника, а також запрошення перекладача, не надходило.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_10 під час судового розгляду може бути забезпечений перекладачем, якщо заявить про це відповідне клопотання.

Також, апеляційний суд приймає до уваги вимоги п .5 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», згідно з якими умовами прийняття до громадянства України є володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування.

Ця умова не поширюється на осіб, які мають певні фізичні вади (сліпі, глухі, німі).

Окрім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором надана копія паспорту обвинуваченого, відповідно до якої ОСОБА_10 отримав паспорт громадянина України 24.01.2006 року та з 1990 року має постійну реєстрацію в м. Одесі.

Отже, апеляційний суд вважає доводи обвинуваченого щодо нерозуміння державної мови України зловживанням наданим йому правами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст.7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Київського районного суду м. Одеси на новий розгляд зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 29, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2018 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4