АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/498/18 Справа № 200/6849/18 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону південного регіону України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Степове Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого малолітню дитину, начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, капітана поліції,раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОСВ СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000053 від 28.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12 червня 2018 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, за яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Але вважає недоведеними наданими суду поясненнями, а також наданими до клопотання додатками, наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливий незаконний тиск на інших учасників кримінального провадження, свідків та потерпілих. Не зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, ризики, які зазначили прокурор в клопотанні та в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, так як доказів про можливе переховування від досудового слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або у будь-який спосіб, в засіданні не надано.

Враховуючи, що у ОСОБА_7 на утриманні є малолітня дитина, він має постійне місто проживання, міцні соціальні зв`язки, та відповідно до норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, слідчий суддя дійшов висновку про достатність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням останньому заставу у розмірі у розмірі

600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 057 200

гривень, при цьому, визначити необхідність виконання ним наступних

обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, не відлучатися із м.

Зеленодольськ Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або

суду, утримуватися від спілкування зі свідками, іншим підозрюваним по

кримінальному провадженню, іншими особами з приводу обставин вчиненого

ним кримінального правопорушення, здати на зберігання до органу досудового

розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, носити електронний засіб

контролю.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_7 свою провину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає частково, хоча висунута йому підозра повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Предмет неправомірної вигоди - заздалегідь ідентифікований та помічений був

віднайдений в ході проведення невідкладних слідчих дій безпосередньо при свідкові ОСОБА_9 , який за вказівкою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 отримав його від свідка ОСОБА_11 , що у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у тому числі й НСРД - є вагомими доказами винуватості підозрюваного.

Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є тяжким корупційним злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на

строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, і така суворість покарання беззаперечно є ризиком та може слугувати приводом до переховування від слідства та суду.

Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального

правопорушення, оскільки на даний час ОСОБА_7 не відсторонений від посади і, відтак, має доступ до службових приміщень та службових кабінетів Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, де можуть зберігатися предмети, що зберегли на собі сліди злочину, мають значення для

кримінального провадження тощо.

Може незаконно впливати на учасників кримінального провадження з метою запобігання надання правдивих показань, зокрема, на службових осіб Апослодівського відділення Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою вжиття заходів щодо приховання злочину. Крім того, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , він може впливати на заявника у кримінальному провадженні ОСОБА_11 з мотивів помсти останньому за прояв громадянського обов`язку із викриття злочинних дій чи з метою схилити у будь-який спосіб до зміни або відмови від

раніше наданих ним показань.

Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 значний час займає посаду начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та вказане свідчить про тісні та міцні зв`язки останнього з керівниками інших органів влади. Вказані обставини, свідчать про можливість продовження протиправної діяльності та/або скоєння інших службових злочинів, в тому числі, щодо свідків у даному кримінальному провадженні з метою помсти.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі Національної поліції України, що є виключним випадком.

Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, знищувати, ховати будь-які речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у

кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На апеляцію прокурора захисником ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 були подані заперечення, в яких останній, посилаючись на необгрунтованість пред`явленої його підзахисному підозри та безпідставність зазначених стороною обвинувачення ризиків, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які вважали за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОСВ СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000053 від 28.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12 червня 2018 року.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року за №0000053.

Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що капітан поліції ОСОБА_7 , підозрюється у тому, що він займаючи посаду начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, діючи за попередньою змовою із заступником начальника відділення поліції начальником слідчого відділу Апостолівського відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , 28.03.2018 приблизно о 13 год. поблизу торгового центру «Міленіум» у м. Апостолове Дніпропетровської області оголосив громадянину ОСОБА_11 протиправну вимогу надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 8 тис. доларів США, для себе та ОСОБА_10 за вплив на прийняття рішення начальником Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , визначеного старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні за №0000317 від 16.03.2018, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, щодо перекваліфікації під час судового розгляду вказаного кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 4 ст. 289 КК України та направлення клопотання про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності. У подальшому 13.04.2018 приблизно о 14 год. 00 хв. на автозаправці RLS, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Гетманська, 39, одержав від громадянина ОСОБА_11 через ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 8 тис. доларів США, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

12.04.2018 року ОСОБА_7 фактично затримано об 14:25 годині у м. Дніпро.

13.04.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 28 ч. 3 ст. 369-2КК України.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2018 року, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та наявні ризики, що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, інформуванням співробітників УСБУ у Дніпропетровській області та Дніпропетровського Управління ДВБ НП України, заявою про вчинення кримінального правопорушення від 28 березня 2018 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 13 квітня 2018 року, протоколом обшуку службового кабінету №35 від 13 квітня 2018 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_7 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти до розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2018 року з визначенням застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 057 200 гривень, взявши його під варту в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону південного регіону України ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2018 року скасувати та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого в ОСВ СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000053 від 28.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2018 року.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 057 200 ( один мільйон п`ятдесят сім тисяч двісті) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження о 12:00 годині 02 травня 2018 року.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3