27.06.2018 Справа № 756/8176/18
Справа № 756/8176/18
Провадження № 1-кс/756/1624/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на земельну ділянку та спиляні дерева в кримінальному провадженні № 0002341 від 4 березня 2016 року, -
в с т а н о в и в:
23 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним клопотанням, просить скасувати арешт із належної йому земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий № 8 000000000:78:306:0048, що забороняє її подальше використання, у тому числі, проведення будівельних та підготовчих робіт, рубку дерев, інше видалення зелених насаджень, а також скасувати арешт, накладений на вже спиляні дерева, що знаходились на вказаній земельній ділянці.

Клопотання обґрунтовано тим, що із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Єдиного державного реєстру судових рішень України йому стало відомо про винесення слідчим суддею ухвали від 19 серпня 2017 року у справі № 756/11102/17, якою частково задоволено клопотання слідчого, про накладення арешту на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, шляхом заборони її подальшого використання, в тому числі, проведення будівельних та підготовчих робіт, рубки дерев, іншого видалення зелених насаджень.

Розгляд цього питання було здійснено без виклику ОСОБА_3 , як власника.

Зазначений арешт, на думку заявника, накладено необґрунтовано з наступних підстав.

По-перше, слідчий суддя не обгрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (за матеріалами клопотання слідчого неможливо чітко встановити, яке відношення вказане майно має до розслідування злочину).

По-друге, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором було доведено, що арешт майна необхідний з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, відкритому за ст. 356 КК України (виявлене спиляння дерев на земельних ділянках начебто спричинило збиток зеленим насадженням міста), але земельна ділянка та спиляні дерева не можуть бути речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, бо не зрозуміло, кому завдана шкода злочином, що є обов`язковою ознакою складу цього злочину.

Крім того, слідчий зробив висновок про те, що зелені насадження, розміщені на земельних ділянка, належать місту. Проте ОСОБА_3 , придбав вказану земельну ділянку, а відтак є власником і всього того, що на такій ділянці знаходиться, в тому числі й власником зелених насаджень на ній.

Водночас лише сам факт видалення таких насаджень, що знаходяться у приватній власності, не може завдати шкоди будь-кому, крім ОСОБА_3 .

Отже, зазначена земельна ділянка та дерева не можуть бути речовими доказами у справі, оскільки не містять на собі будь-яких слідів завдання шкоди правам та інтересам осіб в розумінні ст. 98 КПК України.

Заявник також звертає увагу на те, що за матеріалами клопотання слідчого відсутні докази вчинення кримінального правопорушення власником майна, тому наявність правової підстави для арешту цього майна взагалі спростовується.

Крім того, на думку заявник, в подальшому накладенні арешту відпала потреба, оскільки спиляні дерева ще восени 2017 року були вивезені з його земельної ділянки для проведення експертизи, тому жодної потреби в арешті земельної ділянки та самих спиляних дерев - немає.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала. Додатково пояснила, що ОСОБА_3 , вже оскаржував ухвалу слідчого судді про накладення арешту на його земельну ділянку в апеляційному порядку, проте в задоволенні апеляційної скарги у вересні 2017 року було відмовлено. На думку прокурора, потреба в подальшому арешті на земельну ділянку та спиляні дерева не відпала, оскільки триває призначена екологічна експертиза, а власне матеріали кримінального провадження витребувано прокуратурою м.Києва.

Слідчий суддя, вислухавши доводи адвоката, а також прокурора Київської місцевої прокуратури № 5, вивчивши матеріали клопотання, а також матеріали справи № 756/11102/17 (в якій було постановлено ухвалу слідчого судді про накладення арешту, робить наступні висновки.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002341, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ст. 356 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що, розглянувши проекти землеустрою стосовно відведення земельних ділянок Київською міською радою, 09 липня 2009 року було прийнято 31 рішення про передачу громадянам земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Тоді ж управлінню Водоканалізації було припинено право користування земельною ділянкою, наданою згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 06 лютого 1951 року № 237 «Про поновлення відводу управлінню Водоканалізації земельних ділянок в Подільському районі під існуючу водогінну станцію, житлове селище та охоронну зону», як таке, що виконано в повному обсязі, затверджено містобудівні обґрунтування стосовно внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів окремих об`єктів містобудування будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, внесено зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, а саме територію, яка передається відповідно до зазначених рішень, було вилучено із зони зелених насаджень загального користування і переведено за функціональним призначенням до території садибної житлової забудови, внесено зміни до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19 липня 2005 року № 806/3381, виключивши земельні ділянки з переліку озеленених територій загального користування міста Києва, що відповідають типологічним ознакам та планувальним вимогам.
Також зазначеними рішеннями було затверджено проекти землеустрою стосовно відведення 31 земельної ділянки та передачу їх у приватну власність громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
Відповідно до бази даних міського земельного кадастру, на підставі рішень Київської міської ради було видано державні акти на право власності на земельні ділянки на АДРЕСА_1 .
Згідно із договором купівлі-продажу від 1 жовтня 2015 року земельна ділянка площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :78:306:0048 належить ОСОБА_3 .
03 березня 2016 року до Оболонського УП ГУ НП в місті Києві надійшло звернення органу самоорганізації населення «Комітету мікрорайону» Селище Водогін, Хутори Микільський та Редьки», в якому повідомлялось, що 02 березня 2016 року в селі Водогін невідомі особи розпочали установку паркану в лісовій ділянці між населеним пунктом та школою № 18 для подальшого проведення будівельних робіт, у зв`язку з чим просили вжити заходів реагування. Звернення було зареєстровано в ЖЄО Оболонського УП за № 13623 від 04 березня 2016 року. З метою перевірки отриманої інформації відомості за фактом захоплення земельної ділянки внесено до ЄРДР за № 0002341 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, тобто за ознаками самоправства.
07 липня 2017 року за адресою: місто Київ, провулок Павлика Морозова, 2, невстановлені особи здійснили вирубку дерев в порушення вимог діючого законодавства України. За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0006333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Виїздом на місце було встановлено, що за вказаною адресою виявлено пеньки та стовбури свіжоспилених дерев. У зв`язку з цим було направлено відповідні запити на адресу Державної екологічної інспекції у місті Києві.
Відповідно до п. п. 10, 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки, без сплати їх відновлювальної вартості. Відновлювальна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній або юридичній особі (крім відновлювальної вартості зелених насаджень, посаджених (створених) цією особою), сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи.
Державною екологічною інспекцією у місті Києві здійснено виїзд на вказані земельні ділянки у селищі Водогін, на яких здійснювалась вирубка зелених насаджень. Під час обстеження цих земельних ділянок встановлено вирубку невідомими особами 117 дерев різних порід та діаметрів.
Інформація щодо сплати відновлювальної вартості за зелені насадження, які перебували на земельних ділянках, відсутня.
Шкода, завдана зеленим насадженням міста, складає 183,7 тисяч грн.
Одночасно в ході досудового розслідування здійснено огляд місця події земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 . За результатами огляду встановлено, що на вказаних земельних ділянках знаходяться спиляні дерева хвойних порід в кількості 117 штук та пеньки від них.
Задовольняючи частково клопотання слідчого та накладаючи арешт на належну ОСОБА_3 земельну ділянку і спиляні дерева, слідчий суддя ОСОБА_6 в ухвалі від 19 серпня 2017 року виходила з того, що існують достатні підстави для накладення арешту на зазначені земельну ділянку і спиляні дерева з огляду на те, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК Україна, арешт необхідно накласти з обмеженням права користування майном, а прокурором доведено, що арешт цього майна необхідний з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Враховуючи дані про злочини, внесені до ЄРДР щодо кримінального провадження № 0002341, які стосуються не лише ст. 356 КК України (як про то у клопотання про скасування арешту зазначає ОСОБА_3 ), але й ч. 2 ст. 366 КК України (складання працівниками КМДА протягом 2009 року неправдивих офіційних документів задля відведення земельних ділянок громадянам на вул. П. Морозова та у провулку П.Морозова у м.Києві),та ч. 2 ст. 364 КК України (умисне зловживання владою з використанням службового становища працівниками КМДА протягом 2009 року при підготовці та поданні проекту землеустрою на розгляд КМР щодо відведення земельних ділянок громадянам на вул. П. Морозова та у провулку П.Морозова у м.Києві), слідчий суддя не вбачає підстав для скасування вказаного арешту із належної ОСОБА_3 земельної ділянки, яка дійсно має ознаки речового доказу в конкретному кримінальному провадженні.

Обставин, які б давали можливість вважати, що наразі відпали підстави для подальшого накладення арешту на земельну ділянку, заявник не навів.

Не відпали підстави й для зняття арешту із зрізаних дерев на вказаній земельній ділянці.

Як пояснила в судовому засіданні прокурор, і проти цього не заперечував адвокат, екологічна експертиза вже спиляних дерев, в тому числі які було спиляно й із земельної ділянки ОСОБА_3 , ще не закінчена.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на земельну ділянку та спиляні дерева в кримінальному провадженні № 0002341 від 4 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1