Справа № 344/5835/18
Провадження № 1-кс/344/2306/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника цивільного позивача ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000981 від 14.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 , в період часу з 30.11.2012 року по 10.12.2012 року, діючи свідомо, умисно, з корисливих спонукань, під приводом виготовлення паспортів громадян Угорщини, достовірно знаючи про те, що такі документи не виготовлялися, шляхом обману, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 12 000 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 124 206 грн. Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

У клопотанні вказано, що 02 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Як зазначено у клопотанні, 16 квітня 2018 року потерпілим (позивачем) ОСОБА_6 , у межах вказаного кримінального провадження, подано позовну заяву про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відповідачем у якій являється підозрюваний ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_6 просить стягнути з відповідача майнову шкоду у сумі 257 360 грн. 00 коп. (двісті п`ятдесят сім тисяч триста шістдесят гривень 00 копійок), 25 000 грн. 00 коп. (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.) очікуваних судових витрат та моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. 00 коп. ( триста тисяч грн. 00 коп.), що сумарно досягає 582 360 грн. 00 коп. (п`ятсот вісімдесят дві тисячі триста шістдесят грн. 00 коп.). Досудовим розслідування встановлено, на день подання позовної заяви відповідачем не відшкодовано більшу частину збитків, а саме 8000 (вісім тисяч євро), що згідно курсу НБУ станом на 16.04.2018 року, складає 257 360 грн. 00 коп. ( двісті п`ятдесят сім тисяч грн. 00 коп.).

В судовому засіданні слідчий підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Представник цивільного позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо вимог клопотання, вказавши, що він фактично не проживає у квартирі, на яку слідчий просить накласти арешт тривалий період часу. У вказаній квартирі проживають його батьки та сестра. Також, вказав на наявність розписки, в якій ОСОБА_6 не ставить до нього жодних претензій.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання без підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, а згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого, і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Крім цього, відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В той же час слідчий жодних доказів (документів та матеріалів), які б об`єктивно обґрунтовували доводи його клопотання в частині заявленого розміру цивільного позову ОСОБА_6 , не подав. При цьому сам факт пред`явлення потерпілим цивільного позову до підозрюваного не дає підстав слідчому судді вважати протилежне.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчий в судовому засіданні не довів, що саме потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи підозрюваного, про який ідеться в поданому клопотанні, а відтак клопотання про арешт майна є необґрунтованим і підстав для його задоволення не вбачаю.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 07 травня 2018 року.