Дата документу Справа № 328/1747/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/1747/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1117/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Токмацького районного суду Запорізької області,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак Запорізької області, громадянин України, українець, маючий середню спеціальну освіту, непрацюючий, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 6 місяців арешту;

- за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід по справі не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 742 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

У першій декаді квітня 2017 року приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , взяв з балкону вказаної квартири газову плиту та намагався залишити квартиру. В цей час дії ОСОБА_7 були помічені його співмешканкою ОСОБА_9 , яка перебувала в орендованій нею у ОСОБА_10 квартирі та намагалася перешкодити таємному викраденню чужого майна. Не дивлячись на те, що його дії були помічені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також ігноруючи та незважаючи на заперечення останньої, відкрито викрав з вищевказаної квартири газову плиту вартістю 450 гривень, яка належить потерпілій ОСОБА_10 , чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в один з днів наприкінці квітня 2017 року, ОСОБА_7 посіяв насіння рослин коноплі, на території домоволодіння, а саме на городі, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне вирощування наркотичних засобів, ОСОБА_7 шляхом окультурення ґрунту біля вказаних рослин, а саме шляхом його поливу та обробки від бур`янів, почав вирощувати рослини роду конопель з ціллю подальшого вживання шляхом куріння.

Крім того, 20 травня 2017 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в огороді за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , зірвав верхівкові частини та стебла рослин коноплі, чим незаконно придбав наркотичний засіб. Далі, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, відніс верхівкові частини та стебла рослин коноплі до гаражу домоволодіння за місцем мешкання, помістив їх в картонну коробку та став висушувати та зберігати. Після чого, 24 травня 2017 року, ОСОБА_7 частину вже висушених верхівкових частин та стебел рослин коноплі перетер руками та подрібнив, чим незаконно виготовив наркотичний засіб, який в подальшому став зберігати без мети збуту у паперовому згортку у гаражі власного домоволодіння за місцем мешкання для особистого вживання шляхом куріння за допомогою саморобного пристрою для куріння виготовленого із двох пластикових пляшок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом його дій, вважає призначене йому покарання таким, що є несправедливим внаслідок своєї суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що свою вину визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добросовісно приймав участь у всіх слідчих діях, не ухилявся від слідства, надав суду правдиві і послідовні показання та просив призначити йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі та застосувати максимальний іспитовий строк.

Також зазначає, що суд першої інстанції належним чином не врахував, що він має стабільний дохід у вигляді щомісячної допомоги по безробіттю, середню спеціальну освіту, добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, суд не взяв до уваги те, що він має цивільну дружину та двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні.

Просить вирок суду змінити та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, звільнивши від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, в решті вирок залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив не позбавляти його волі, зазначив, що більше злочини вчиняти не буде, його дружина та діти проживають разом з ним, він працює на будівництві та найближчим часом буде офіційно працевлаштований.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу, просила врахувати досудову доповідь, відповідно до якої ОСОБА_7 не становить високої небезпеки для суспільства та може виправитись без позбавлення або обмеження волі, зазначила, що суд першої інстанції не врахував думку сторони обвинувачення про призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України, а також те, що обвинувачений має цивільну дружину та двох дітей, перебуває на обліку в центрі зайнятості, відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вважав вирок суду законним і обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, проживає сам, за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійної роботи, вживає наркотичні засоби, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, а також досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Проте, суд не в достатній мірі врахував зазначені вище обставини, а також те, що ОСОБА_7 вчинив злочини середньої тяжкості, викрадення газової плити вчинив у присутності своєї цивільної дружини в квартирі потерпілої, що знижує суспільну небезпечність вказаного злочину, має двох дітей, працює неофіційно та повністю відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуванням підлягає зміні.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, обставини викрадення майна, які знижують суспільну небезпеку цього злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, проживає з цивільною дружиною та двома дітьми, за місцем проживання характеризується позитивно, працює на будівництві та планує офіційно працевлаштуватись, перебуває на обліку в центрі зайнятості, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду, думку потерпілої, яка просила суворо не карати, а також враховує досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Зазначене свідчить про те, що покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбування є досить суворим в даному випадку для досягнення своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів і вважає, що наявні всі підстави для застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання.

Колегія суддів погоджується з доводами обвинуваченого, що призначення йому покарання за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 3 роки буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року, відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 6 місяців арешту;

- за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Нагляд за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_7 .
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4