Єдиний унікальний номер 741/461/18
Провадження № 1-кп/741/59/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 червня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000034 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка ніде не працює, інваліда третьої групи, яка на утриманні має двох малолітніх дітей, не одруженої, з професійно-технічною освітою, раніше не судимої, якій запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:
31 січня 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 перебувала по місцю свого проживання у будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 (матері обвинуваченої), таємно з шафи з корисливих мотивів викрала пластикову кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , для подальшого зняття коштів.

31 січня 2018 року в період часу з 18 години 48 хвилин по 18 годину 49 у м. Києві, шосе Залізничне, 59, ОСОБА_5 мала умисел на викрадення грошових коштів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, увела пін-код банківської картки, шляхом двох транзакцій на суму 1 000 грн., та 3 000 грн., таємно викрала з карткового рахунку ОСОБА_6 кошти на загальну суму 4 000 грн.

ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, розкаялася, пояснила, що вона розуміє, що вчинила не правильно, обдумала свою поведінку та зробила для себе висновки, стверджувала, що в січні 2018 року вона мала бажання жити окремо від матері, але не мала для того коштів, а тому викрала банківську картку, приїхала у м. Київ, через банкомат зняла за два рази кошти у сумі 4 000 грн., які витратила на придбання одягу, їжі та оплату за проживання в залі залізничного вокзалу. Вона (обвинувачена) має робітничу професію, але не працює, має двох дітей, але їх вихованням не займається. Менший син, якому виповнився рік і три місяці, перебуває у дитячому будинку в м. Прилуки. Трирічного сина виховує її мати (потерпіла) ОСОБА_6 . Вона (обвинувачена) у шістнадцять років мала бажання закінчити життя самогубством, а тому наїлась пігулок. У зв`язку з чим перебувала у реанімації, лікувалась. Після таких подій отримала інвалідність, була поставлена на облік у лікаря психіатра. Інколи вона залишає місце свого постійного проживання та живе у випадкових знайомих. Через такий спосіб життя вона захворіла на туберкульоз, проходила відповідне лікування. Вона ( ОСОБА_7 ) відшкодувала збитки потерпілій, отримала пенсію та повернула кошти.

Прокурор, підсудна, захисник та потерпіла висловили думку про те, що не потрібно викликати і допитувати свідків.

Вивчивши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши, що підсудна та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, впевнившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового розгляду про те, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному провадженні, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а саме: викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 винувата у вчиненні даних кримінальних правопорушень, оскільки усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинені нею кримінальні правопорушення.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень , особу винної, її вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність на утриманні малолітніх дітей, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_5 за кожне кримінальне правопорушення, суд приймає до уваги її характеризуючі дані, той факт, що вона має постійне місце проживання, отримує пенсію, і приходить до висновку про необхідність призначити їй покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 при призначенні покарання за сукупністю злочинів необхідно застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

ОСОБА_5 повинна відбувати призначене їй покарання.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України DVD диск з відео зображенням з банкомату підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн.

Речові докази:

- DVD диск з відео зображенням з банкомату залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1