Справа № 183/1285/15
№ 1-кп/183/9/18
В И Р О К
іменем України

16 липня 2018 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001882 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого плавильником товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсплав», маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7

встановив:

16 травня 2014 р. о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 та малолітніми дітьми, а також ОСОБА_3 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, знаходилися на спортивному майданчику, розташованого у дворі буд. АДРЕСА_2 . Близько 22 год. ОСОБА_3 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, використовуючи дріб`язковий привід, маючи прямий умисел направлений на вчинення хуліганський дій, знаходячись у громадському місті, усвідомлюючи, що поряд знаходяться малолітні діти, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих правил, норм поведінки і моралі в суспільстві, діючи умисно, з особливою зухвалістю, наблизився до ОСОБА_6 та завдав одного удару кулаком правої руки у ліву скроню, від якого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_3 та невстановлена в ході досудового розслідування особа почали наносити удари ОСОБА_6 по обличчю, голові та тулубу від чого останній впав та втратив свідомість.

В наслідок умисних дій ОСОБА_3 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яно-скроневої області, синців в області лівої вушної раковини, на верхньому повіку лівого ока, струсу головного мозку, що у своїй сукупності відноситься до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Також спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на передній грудній клітині зліва, в лівій поперековій області, на зовнішній поверхні правого стегна відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні не визнав, цивільний позов не визнав, та пояснив, що 16.05.2014 р., вдень, він зустрівся з недавнім знайомим Ростиславом, з метою обговорення злучки своїх собак. Вони гуляли з собаками по місту і коли стемніло підійшли до під`їзду будинку, де він живе. Після 21. 00 год. вони сиділи і курили біля під`їзду, собак тримали на поводах, коли почули крик жінки на чоловіка. З темряви до них вийшли чоловік та жінка і чоловік вдарив жінку. ОСОБА_11 кинулася до них, але він утримав її на поводі. Підійшов інший чоловік до них, це був ОСОБА_6 , та почав кричати на них. Він піднявся і почав з ним розмову. Підійшла дівчина і почала ОСОБА_6 , підтримувати, він же розмовляв з нами спокійно. ОСОБА_6 , сказав, що піде за пістолетом, що в них стрілятиме. Він з ОСОБА_12 вирішили відійти, та знову пішли гуляти містом, щоб заспокоїтися. Через деякий час він вже сам повернувся додому. Через два тижні він від дружини дізнався що о нього приходили чоловіки з`ясувати якісь обставини. У 2015 р. його викликали до відділу міліції де повідомили про вчинення ним злочину за ч. 2 ст. 125 КК України. ОСОБА_6 він не бив. Можливо ОСОБА_6 побив хтось інший у військовій формі, так як він описував чоловіка, що його побив у військових штанях, а в цей вечір він і Ростислав були у спортивних костюмах. ОСОБА_6 , все бреше, був п`яний під час подій. Нікого із свідків від не знав, та вважає, що всі вони також дають показання на користь ОСОБА_6 , який таким чином хоче заробити грошей від нього.
Суд дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною повністю і такою, що знайшла підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 16 травня 2014 р. о 22.00 год. він з ОСОБА_9 , його дружиною, які були зі своїми дітьми, та ОСОБА_13 йшли додому по АДРЕСА_3 , та зайшли на спортивний майданчик, розташований у дворі. Приблизно о 22.00 год. дружина ОСОБА_9 сказала йти додому, вони трохи посварилися, діти . В цей час йшов ОСОБА_3 з другим чоловіком, як потім з`ясувалося ОСОБА_14 , зробили зауваження, щодо сварки. Потім ОСОБА_15 дав команду «Фас !» і собака накинулися на ОСОБА_9 . Всі, хто був поряд, розбіглися. Він підійшов до ОСОБА_16 та попросив не хуліганити, прибрати своїх собак, на що той його зразу вдарив справа рукою в висок, потім в груди, другий чоловік теж в голову вдарив, після чого він та впав і його били двоє чоловіків, серед яких один був ОСОБА_3 , потім він втратив свідомість. З місця події його відвезли до лікарі, де він проходив лікування, так як йому було завдано тілесні ушкодження. Після подій, протягом розгляду справи у суді, він спілкувався з ОСОБА_3 один раз щоб з`ясувати обставини мирним шляхом, на що ОСОБА_3 відмовився, потім ще кілька разів, але тоді ОСОБА_3 висував йому претензії щодо його поведінки і звернення з заявою проти нього.
Свій позов підтримує. Діями ОСОБА_3 йому заподіяно тілесні ушкодження, він перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, три неділі. Він купував ліки та поніс витрати на суму 13262,98 грн., яку просить суд стягнути з ОСОБА_3 , як матеріальні шкоду. Також через отримані ним тілесні ушкодження, було порушено його нормальний спосіб життя, зазнав моральних страждань, оскільки він є інвалідом 3 групи, то не міг належним виконувати функціональні обов`язки на роботі, тому був вимушений звільнився з роботи. Завдану моральну шкоду оцінює в 30000 грн. Покарання вважає за можливе призначити таке, яке запропонував прокурор.
- показання свідка ОСОБА_9 , про те, що 16.05.2014 р. він був разом з ОСОБА_17 та своїми дітьми були в кафе, прийшли у двір будинку АДРЕСА_3 . Там він бачив двох чоловіків з собаками, Приблизно о 22.00 год. він посварився з дружиною. В цей час до них підійшли чоловіки та запитали чого вони лаються, на що він відповів, що це його дружина. Хтось із чоловіків сказав собакам: «Фас!», собаки кинулися на нього та стали його рвати. Йому вдалося втекти з дружиною та дітьми, а ОСОБА_6 пішов до чоловіків зробити зауваження. Коли він повернувся то побачив, що ОСОБА_6 без свідомості вже лежав побитий на землі. Потім приїхав автомобіль швидкої допомоги. ОСОБА_6 прийшов до тями і розповів, що його вдарив ОСОБА_18 , та другий чоловік, вони били його руками і ногами. Про ці події йому розповідала і ОСОБА_19 , яка в той вечір була з ними. У слідчого він по фото впізнав ОСОБА_3 , який точно був на місці події і він є і у залі судового засідання.

- показання свідка ОСОБА_10 , про те, що 16.05.2014 р. що була на спортивному майданчику по вул. Радянській за магазином «АТБ» м. Новомосковська приблизно о 21.00 год., з чоловіком, дітьми, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . В цей час вона почала сваритися з чоловіком, він махав на неї руками, голосно розмовляв. До них підійшли два чоловіка, та заступилися на неї, один з них був ОСОБА_22 . Потім вона почула команду для собаки : «Фас!» і зненацька собаки, які були при цих чоловіках, напали на її чоловіка. Всі почали розбігатися, а ОСОБА_23 заступився за її чоловіка, на що ті чоловіки почали бити ОСОБА_24 , при цьому ОСОБА_18 та другий чоловік били його по голові. ОСОБА_23 впав на землю, а вони продовжили його били в живіт ногами. Вона з дітьми відійшла, бо діти злякалися. Пізніше дізналася, що ОСОБА_23 потрапив до лікарні. Чоловіків було двоє, один з них високий, другий нижче на зріст. Вона впізнає ОСОБА_16 , як того чоловіка, який напустив собаку на її чоловіка. В наслідок нападу собаки на її чоловіка вони порвали його одежу.

- показання свідка ОСОБА_25 , про те, що можливо 16.05.2014 р. він з товаришем на прізвище ОСОБА_26 знаходилися біля пам`ятника «Авіаторам» приблизно о 22.00 год. вони пішли до спортивного майданчика, там метрів з десяти він побачив ОСОБА_24 та ОСОБА_27 . Він бачив як ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_24 а той впав на землю і його били лежачого. Потім ОСОБА_18 втік. Він підійшов до ОСОБА_6 , побачив його побитим на викликав швидку допомогу. Місце де була подія освітлювалося ліхтарем і йому було видно, що саме ОСОБА_18 бив правою рукою в голову ОСОБА_28 . На собак він не звертав увагу, але ОСОБА_18 був з собакою. Про конфлікт йому нічого не відомо, але ОСОБА_24 били через сварку, йому це розповів ОСОБА_6 .

Під час проведення слідчого експерименту, він показував як ОСОБА_24 вдарили в обличчя, показав удар від якого ОСОБА_23 впав.

- показання свідка ОСОБА_29 , про те, що 16.05.2014 р. подія була у дворі будинку по АДРЕСА_4 на дитячому майданчику. Приблизно о 22.00 год. він почув крик у дворі, вийшов на балкон, почув голосну розмову, у дворі знаходилися чоловіки та жінки, хтось робив зауваження, щоб не шуміли, було чутно собачий гавкіт, хтось погрожував собакою, сварилися. Двоє чоловіків йшли з собаками. Його спокій порушив крик між чоловіком та жінкою. Чоловіки з собаками були біля під`їзду, але вони не в компанії тих хто сварився. Бійку він не бачив, дітей на майданчику не бачив, серед присутніх були жінки, одну він бачив точно. З ОСОБА_17 він не знайомий, а ОСОБА_16 знає.

- показання свідка ОСОБА_30 , про те, що 16 травня 2014 р. він підійшов разом з собакою до місця де чув крики, звуки ударів, було чутно сварку. Бачив як хлопець вдарив дівчину. З темноти вийшов чоловік сказав : «Що ви робите з собакою на дитячому майданчику?». Він був з ОСОБА_31 , який також був з собакою. Потерпілий їм погрожував та був п`яний. Потім вийшла жінка з претензією, чого вони на майданчику. ОСОБА_23 став погрожувати, говорив, що візьме пістолет і буде їм і їхнім собакам. Він з ОСОБА_31 пішли, не хотіли ні з ким сваритися. Дітей на майданчику не було, він знаходився при вході на спортмайданчик. Потерпілий сварився з ОСОБА_31 та погрожував і їм і їхнім собакам, потім ОСОБА_18 сказав: «Пішли, бо той чоловік неадекватний» і вони пішли з того місця.

- показання свідка ОСОБА_32 про те, що вона працює у Новомосковському відділенні судово-медичних експертиз. Вона була присутньою під час проведення слідчого експерименту по вказаній справі, був присутнім потерпілий. Після чого вона підписала протокол про проведений експеримент.

- показання свідка ОСОБА_33 , який вказав, що 4 роки назад його запросили бути понятим у справі, запропоновано було слідчим бути понятим. В той час він проходив практику . Було проведено відтворення нападу, впізнання по фотокарткам в кабінеті слідчого, а відтворення нападу проведено в лікарні ЦРБ, був присутнім слідчий, та жінка, що там працює, пам`ятає, що було проведено слідчий експеримент. Протоколи пред`явлення для впізнання від 26.01.2015 р., протоколи проведення слідчих експериментів від 22.01.2015 р., він підписував, підписи його.

- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_34 , який показав, що при проведенні експертизи він використав дані огляду потерпілого ОСОБА_6 з акту обстеження. Під час слідчого експерименту 22.01.2017 р. ОСОБА_6 не говорив про тілесну ушкодження, як завдали йому по вухах. При слідчому експерименті №66Е/Д з потерпілим, такий механізм було встановлено і підтверджено. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження при діях, які він показав при проведенні слідчого експерименту.

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що вона разом з ОСОБА_6 проживали в 2014 р. Обставин подій про побиття ОСОБА_24 не пам`ятає, нічого сказати не може, дрібниць ніяких не пам`ятає.

- заявою ОСОБА_6 від 24 травня 2014 р. про вчинення кримінального правопорушення відносно нього.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 26 січня 2015 р. в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав по фотокартці №3 ОСОБА_3 , як чоловіка який спричинив йому тілесні ушкодження 16 травня 2014 р.

- висновком судово-медичної експертизи №65/Е від 23 січня 2015 р. відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин лівої тім`яно-скроневої області, синців в області лівої вушної раковини, на верхньому повіку лівого ока, струсу головного мозку, які у сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, оскільки струс головного мозку є самою легкою формою черепно-мозкової травми, одужання після якого настає на другому, рідко на третьому тижні. Синці на передній поверхні грудної клітини зліва, в лівій поперековій області, на зовнішній поверхні правого стегна відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, і по давності утворення можуть відповідати даті пригоди (16.05.2014 р.), що підтверджується забарвленням синців у блідо-жовтий колір під час огляду потерпілого, а також даними медичних документів.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 26 січня 2015 р. в ході якого свідок ОСОБА_25 впізнав по фотокартці №3 ОСОБА_16 , який спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 26 січня 2015 р. в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнав по фотокартці №3 ОСОБА_16 , який спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

- проведеним слідчим експериментом від 22 січня 2015 р. в ході якого ОСОБА_6 показав, яким чином йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_3

- висновком судово-медичної експертизи №66/Е/Д від 23 січня 2015 р. відповідно до якого враховуючи дані огляду потерпілого можливо стверджувати, що від дій чоловіка могли утворитися: забій м`яких тканин лівої тім`яно-скроневої області голови, синці в області лівої вушної раковини, на верхньому повіку лівого ока, струс головного мозку, синець на передній поверхні грудної клітини зліва, а дії невідомого чоловіка, вказані потерпілим в ході слідчого експерименту, могли спричинити синці в поперековій області та на зовнішній поверхні правого стегна.

- проведеним слідчим експериментом від 22 січня 2015 р. в ході якого ОСОБА_25 показав, яким чином потерпілому ОСОБА_35 були спричинені тілесні ушкодження.

- висновком судово-медичної експертизи №66/Е/Д від 23 січня 2015 р. відповідно до якого, що враховуючи дані огляду потерпілого можливо стверджувати, що від дій чоловіка міг утворитися забій м`яких тканин лівої тім`яно-скроневої області голови, як це показав свідок ОСОБА_25 . Синці в області лівої вушної раковини, на верхньому повіку лівого ока, струс головного мозку, синці на передній поверхні грудної клітини зліва, в поперековій області та на зовнішній поверхні правого стегна могли бути спричинені від дій чоловіка, після падіння потерпілого на землю, як це показав свідок ОСОБА_25 в ході слідчого експерименту.

З огляду на викладене ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, так згідно діючого законодавства, кримінально караним хуліганством є таке умисне грубе порушення громадського порядку, яке вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому, неповагою до суспільства суд встановив прагнення ОСОБА_3 показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, наміром самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству в цілому. ОСОБА_3 застосував фізичну силу до потерпілого у присутності інших громадян тільки за те, що йому було зроблено зауваження щодо дотримання правил нормальної соціальної поведінки.
Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил і відображається у забезпеченості громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації і спілкування, у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. Суд встановив ознаку особливої зухвалості вчиненого ОСОБА_3 хуліганства як грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось насильством із завданням потерпілому тілесних ушкоджень, так, згідно судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження, що відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Судом досліджено версію захисту, відповідно до якої ОСОБА_3 не вчиняв злочину взагалі, а можливо ОСОБА_6 побив другий чоловік, то суд таку версію суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і розцінює такі показання ОСОБА_3 правом обвинуваченого на захист, обраним відповідно до закону та свого розуміння вчинених дій, а також його намаганням уникнути відповідальності за вчинення злочину. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення. Суд встановив, що потерпілий ОСОБА_6 протягом судового розгляду однозначно та категорично вказував, що особисто ОСОБА_3 вдарив його кілька разів, від чого він упав на землю, свідок ОСОБА_9 допитаний у суді пояснив, що під час розмови з ОСОБА_3 . ОСОБА_6 він відійшов, а повернувшись побачив на землі ОСОБА_6 , який був без свідомості, потім ОСОБА_6 розповів, що його вдарив ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_10 допитана в суді показала, що після нападу собак на її чоловіка ОСОБА_9 , ОСОБА_6 почав заступатися за нього, а двоє чоловіків, серед яких був і ОСОБА_3 , почали бити ОСОБА_6 , від чого він упав на землю, свідок ОСОБА_25 в суді пояснив, що 16.05.2014 р. він бачив, як ОСОБА_18 вдарив кулаком ОСОБА_6 , і той впав на землю, і ОСОБА_18 вдарив його ще й ногою по тулубу. Будь яких доказів, що спростували б показання вказаних осіб, або доказів побиття ОСОБА_6 іншими особами, стороною захисту суду не надавалося.
Щодо версії захисту про недопустимість доказів протоколів впізнання за фотографіями ОСОБА_3 , які вчинені з порушенням закону, так як фотографії осіб для впізнання обрані некоректно, тому, що ОСОБА_18 має особливу прикмету татуїровку на шиї, яку видно, та неможливості проведення впізнань за такий короткий проміжок часу, як вказав у протоколах слідчий, то суд вважає вказані докази допустимими, зібраними відповідно до вимог КПК України. Крім того судом встановлено, що свідки, які впізнавали ОСОБА_3 по фотографіям, категорично впізнали його і під час проведення допитів у судовому засіданні, пояснивши, що ОСОБА_3 і є тією особою, що била ОСОБА_6 .
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Судом не встановлено пом`якшуючих покарання обставини, а також суд враховує думку потерпілого про призначення покарання. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Таким чином суд не находить підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, або нижче найнижчої межі відповідно до ст. 69 КК України, оскільки такі підстави у суду відсутні. Виходячи з таких обставин суд вважає, що покарання не може бути призначено мінімальним, передбаченим санкцією статті і з цих же підстав суд вважає, що не може бути призначено максимальне покарання передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, при цьому суд виходить з того, що обвинувачений не визнав вини, а також з того, що він має постійне місце роботи, одружений, тому суд вважає, що призначення покарання позбавлення волі буде занадто суворим.

Суд розглянувши позовну заяву потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13262,98 грн., моральної шкоди в розмірі 30000 грн., його доводи і докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Суд встановив, що протиправні дії обвинуваченого знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що наступили для потерпілого, однак суд також встановив, що відповідно до ст. ст. 80, 81 ЦПК України суду цивільним позивачем не надано достатніх доказів і сторона не довела обставин, на які вона посилається, зокрема не підтвердила доказами витрати понесені на придбання ліків, та пов`язаних з самим лікуванням, тому згідно зі ст. ст. 263, 264 ЦПК України суд вважає, що в цій частині цивільного позову повинно бути відмовлено.
Щодо вимог позивача в частині задоволенні стягнення за завдану моральну шкоду, то суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню тільки частині заявлених вимог. Суд встановив, що протиправні дії ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що наступили для потерпілого у вигляді завдання йому моральної шкоди, яка підтверджена обвинуваченням та цивільним позивачем. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини. Суд встановив вину ОСОБА_3 в наслідках для позивача у вигляді завданої моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях потерпілого перенесеного тим фізичного болю, тривалому порушенні нормального способу життя. При визначенні розміру моральної шкоди, яку вимагає стягнути позивач, суд виходить із судової практики, з принципів розумності, виваженості та справедливості, матеріального стану відповідача, тому вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 10000 грн., в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. В решті позову слід відмовити, як недоведеному в заявленому розмірі.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання три роки обмеження волі.
Позов ОСОБА_6 щодо стягнення на його користь з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн. В іншій частині позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений в Дніпропетровський апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок , якщо його було скасовано набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно, після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1