печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002841 від 12.10.2016 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
02.05.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді 07.05.2018, на бездіяльність слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна, у якій просив зобов`язати слідчого повернути вилучене 13.03.2018 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що за вказаною адресою здійснено обшук, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2018 під час виконання якої, окрім іншого вилучено: ноутбуки, жорсткий диск та флеш-накопочувачі, які не містять електронних відомостей про вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0002841 і не мають для досудового розслідування жодного доказового значення, а відтак вилучене речі є тимчасово вилученим майном та відповідно підлягають поверненню його законному володільцю.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином. Через канцелярію суду адвокат ОСОБА_3 подала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002841 від 12.10.2016 за фактом розтрати бюджетних коштів, виділених на закупівлю закладами охорони здоров`я України інсулінів та його аналогів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

02.03.2018 р. ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право власності від 19.11.2002 р. зареєстрована на ОСОБА_6 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також окрім іншого виявлення та вилучення: комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації (жорстких дисків, флеш-накопичувачів, дисків тощо).

13.03.2018 на підставі вказаної ухвали слідчого судді проведено обшук, під час якого окрім іншого виявлено та вилучено ноутбук, жорсткий диск та флеш-накопочувачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
За викладених обставин вбачається, що під час судового розгляду встановлено, що вилучена, відповідно до протоколу обшуку від 13.03.2018, за адресою: АДРЕСА_1 , техніка, на поверненні якої наполягає адвокат ОСОБА_3 , підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2018, на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію обшук.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

На підставі викладеного у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002841 від 12.10.2016 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1