Справа № 346/4192/17
Провадження № 1-кс/346/1124/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Коломия у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 03 квітня 2017 року клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, освіта не повна вища, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке він підтримав у судовому засіданні.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 квітня 2017, приблизно о 03.00 год., ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , у с. Черемхів, Коломийського району, Івано-Франківської області, біля мосту під залізничною колією, зупинили два автомобілі, які рухалися зі сторони с. Коршів, Коломийського району в сторону с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, а саме, автомобіль марки «Фіат Добло», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 та за кермом якого був ОСОБА_10 та в салоні перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та автомобіль марки «Фольксваген Гольф», темно-синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_14 , за кермом якого знаходився ОСОБА_15 , а в салоні перебували ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Зупинивши вказані автомобілі, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 стали наносити удари ногами по дверях автомобіля марки «Фіат Добло», після чого із придорожнього рову, розташованого у безпосередній близькості від вказаного місця, вибігла група осіб, точної кількості, яких під час проведення досудового розслідування не встановлено та серед яких перебували ОСОБА_22 і ОСОБА_23 . Вказані особи підбігли до автомобіля марки «Фіат Добло» та стали наносити по ньому удари палицями і битами, заздалегідь заготовленими з цією метою, а також заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень. Своїми протиправними діями спричинили пошкодження кузову автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії, вказана група осіб відчинила бокові двері автомобіля марки «Фіат Добло», завдаючи при цьому удари предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, палицею, по голові ОСОБА_24 .

В результаті вказаних протиправних дій, потерпілому ОСОБА_24 спричинено тілесні ушкодження, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04 квітня 2017 року відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Продовжуючи свої злочинні дії, вказана група осіб, серед яких перебували ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , нанесла удари палицями та битами по автомобілю марки «Фольксваген Гольф», спричинивши своїми протиправними діями пошкодження кузову автомобіля.

При цьому, під час вчинення вказаних хуліганських дій, ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, нанесли ногами та предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, палицями, удари по тілу, руках та ногах Остапіва.

В результаті вказаних протиправних дій потерпілому ОСОБА_26 спричинено тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04 квітня 2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Далі, вказані особи, серед яких перебував ОСОБА_20 , не припиняючи завдавали удари ногами та предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, палицями, ОСОБА_27 , після чого покинули місце події.

В результаті вказаних протиправних дій, потерпілому ОСОБА_27 спричинено тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04 квітня 2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, в результаті зазначених протиправних дій потерпілим ОСОБА_28 та ОСОБА_27 завдано матеріальної шкоди, зокрема, ОСОБА_28 , як власнику автомобіля марки «Фіат Добло» у розмірі 16163 гривні, а ОСОБА_27 , як власнику автомобіля «Фольксваген Гольф» - 12698 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

24 липня 2018 року на підставі п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України винесене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та направлене останньому рекомендованим листом по відомому місцю проживання, що в АДРЕСА_1 , а також повідомлення про необхідність прибути до ОСОБА_29 для фактичного вручення повідомлення про підозру, та допиту в статусі підозрюваного в даному кримінальному провадженні, однак на виклик ОСОБА_20 не прибув в зв`язку із чим 31 липня 2018 року досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено і оголошено підозрюваного у розшук.

16 серпня 2018 року судом надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22 серпня 2018 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_20 було затримано, про що складено відповідний протокол.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_20 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 296 КК КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років і з метою уникнення кримінальної відповідальності не з`являвся на виклики та переховувався від органів досудового розслідування за що стосовно нього оголошувався розшук та усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і невідворотність покарання, передбаченого за його вчинення, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, оскільки йому відомі анкетні дані та місце проживання свідків і потерпілих, тому слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є об`єктивно неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення особі обвинуваченого .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, з чим погодився і прокурор та вважає за необхідне клопотати перед судом про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_20 , оскільки останній переховувався від органів досудового розслідування і обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в групі осіб із заподіянням тілесних ушкоджень та пошкодженні майна, відповідальність за що передбачена тільки у вигляді позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_20 суду пояснив, що винуватим себе не вважає, жодних сторонніх предметів під час тієї події при собі не мав.

Зазначає, що від органу досудового розслідування не переховувався, кримінальному провадженню не перешкоджав. Вказав, що на два тижні літом цього року виїжджав до матері, яка перебуває в Італії, про що слідчу ОСОБА_30 , яка здійснювала досудове розслідування по даній справі, не повідомляв. Запевняє що ухилятися від суду та слідства наміру не мав і надалі мати не буде. Просить не обирати суворий запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого підтримавши позицію підзахисного також рахує тримання під вартою занадто суворим запобіжним заходом за даних обставин і просить застосувати більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_20 підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги подані органом розслідування докази, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 03 квітня 2017 року внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК КК України; протокол допиту потерпілого ОСОБА_28 від 20 травня 2017 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_31 від 20 квітня 2017 року; протоколи допиту неповнолітніх потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_26 від 03 квітня 2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_32 від 18 липня 2018 року; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_28 , ОСОБА_31 від 03 квітня 2017 року, які дали показання по факту вчинення кримінального правопорушення, спричинення їм тілесних ушкоджень; протоколи допиту свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_33 , ОСОБА_26 , ОСОБА_34 та протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_35 , які дали показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; висновками експерта № 114 щодо ОСОБА_24 , № 115 щодо Остапіва, № 116 щодо ОСОБА_27 від 04 квітня 2017 року, якими визначено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, яких останні зазнали в результаті вчинення кримінального правопорушення, висновки експерта № 1.2-325/17 та № 1.2-326/17 від 07 липня 2017 року щодо пошкоджень, які отримали автомобілі; копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_20 від 24 липня 2018 року; копію постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, суд вважає, що зважаючи на вагомість доказів про підозру вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, суворість кримінальної відповідальності, що може наступити за ці дії, тому з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та з ціллю усунення можливості незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, свідків та експертів, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, подане клопотання доцільно задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також суд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає доцільним за даних обставин визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 182, 183, 184, 194, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, депутатом не обирався, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, з часу фактичного затримання - з 08 год. 30 хв. 22 серпня 2018 року.
Утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в УВП м. Івано-Франківськ.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи, слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;
- не відлучатись із населеного пункту за місцем реєстрації, проживання чи перебування, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та головуючого суддю Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування, набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів, з дня оголошення..

Суддя: ОСОБА_1