Березівський районний суд Одеської області
05.11.2018
Справа № 499/167/15-к
Номер провадження 1-кп/494/28/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
у присутності:
процесуального прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000934 внесеному до ЄРДР 20 вересня 2014 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохорове, Іванівського району Одеської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, вдівця, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, інваліда 2-ї групи безстроково, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:
20 вересня 2014 р. приблизно о 09-20 годин ОСОБА_7 у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстр.№ НОМЕР_1 , будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою здійснював рух по вул. Радянської Армії у с. Прохорове, Іванівського району Одеської області, у напрямку смт Іванівка. Проїжджаючи навпроти будинку №2а, вул. Радянської Армії с. Прохорове, та маючи об`єктивну можливість бачити пішоходів які рухались у попутному напрямку з правого краю проїзної частини, обвинувачений діючи самовпевнено, розуміючи що транспортний засіб є об`єктом підвищеної небезпеки, нехтуючи вимогами правил дорожнього руху, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, не витримав безпечного інтервалу.
Виявивши виниклу небезпеку для руху у вигляді пішоходів, яку обвинувачений об`єктивно був спроможний виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, своєчасно не застосував гальмування, та діючи самовпевнено здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який в попутному напрямку здійснював рух з правого краю проїзної частини. В результаті зазначеного наїзду пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в кареті швидкої допомоги.
Смерть потерпілого перебуває у причинному зв`язку з наявними пошкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми, масивного крововиливу під м`які оболонки головного мозку та забиття мозку, що зумовили значний набряк, здавлення мозку і припинення функції центральної нервової системи.
Керуючи вказаним автомобілем обвинувачений повинен був передбачити можливість настання негативних наслідків, однак діючи самовпевнено розраховуючи на їх ненастання, допустив порушення вимог п.п.2.3 «б», 12.3, 13.1 «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено:
для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Остаточно допитаний у судовому засіданні обвинувачений винним себе у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини вичиненого підтвердив у повному обсязі.
Пояснив суду, що дійсно 20 вересня 2014 р. о 09-20 годині керував власним транспортним засобом марки «ВАЗ-2109», реєстр.№ НОМЕР_1 ,, здійснюючи рух по вул. Радянської Армії у с. Прохорове, Іванівського району Одеської області, у напрямок смт Іванівка, Одеської області.
В ході керування транспортним засобом із порушенням правил дорожнього руху ним був здійснений наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який рухався по правому краю дороги у попутному напрямку, і від яких потерпілий помер.
З урахуванням показань обвинуваченого, у судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся до суду із клопотанням про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України, та внесення змін до обсягу доказів та порядку їх дослідження, що було підтримано іншими учасника судового розгляду.
За таких обставин суд вважає, що всі учасники судового розбору правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, немає сумнівів у їх добровільності позицій, у зв`язку з чим можливо внести зміни у обсяг доказів і порядок дослідження та здійснити судовий розгляд згідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Також, суд вважає за необхідність роз`яснити учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права на оскарження в апеляційному порядку обставин справи, що ніхто не оспорює.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, що згідно до положень ч.4 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому суд відповідно п.3 ч.1 ст.65 КК України враховує, особу винного, суспільну небезпеку вчиненого та обставини що пом`якшують і обтяжують вчинене.
Враховуючи особу винного суд приймає до уваги, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, вдівець, на утриманні має 3-х неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , є інвалідом 2-ї групи безстроково, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1987 р..
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно до ч.1 ст.66 КК України суд враховує щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно до положень ч.1 ст.67 КК України, суд не вбачає.
Разом із тим суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати положення Закону України «Про амністію у 2016 р.» від 22 грудня 2016 р. та звільнити його від відбування призначеного покарання з наступного.
Відповідно до п. «в, г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, які не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виконалось 18 років;
яких на день набрання чинності цим законом, в установленому порядку визнано інвалідами 1-ї, 2-ї, чи 3- ї групи.
Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні необережного злочину, який у відповідності до ст.12 КК України не є особливо тяжким.
Крім того, обвинувачений не є позбавлений батьківських прав, має 3-х неповнолітніх дітей, матір дітей померла, і на час розгляду справи він є єдиним опікуном та утриманцем цих дітей.
Також, обвинувачений є інвалідом 2-ї групи безстроково.
За таких обставин обвинувачений підпадає під дії п.п. «в,г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», оскільки має малолітніх дітей, не позбавлений батьківських прав, проживає разом із дітьми, та є інвалідом 2-ї групи безстроково.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу до набрання вироку чинності суд вважає, що підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не має.
Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов у сумі 20 000 гривень моральної шкоди суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступного.
Так, згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.
Суд погоджується із посиланням потерпілого, що в наслідок загибелі рідного брата ОСОБА_13 він отримав моральну шкоду, яка виглядає у виді душевних страждань, пов`язаних з втратою близького родича.
Згідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків передбачених ч.2 ст.1167 ЦК України, а саме: моральна шкода відшкодовується не залежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкодою завдано смерть фізичної особи в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
За таких обставин суд вважає цілком обґрунтованим і доведеним вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 гривень. При цьому суд приймає рішення виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості.
Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) роки позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_7 на підставі п.п. «в, г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», від 22 грудня 2016 р. від призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати:

за висновок експерта №4820 від 16 жовтня 2014 р. з дослідження технічного стану автомобіля вартістю 246 гривень;

за проведення транспортно трасологічної експертизи №4821 від 16 жовтня 2014 р. в сумі 492 гривні;

за проведену автотехнічної експертизи №5171 від 03 листопада 2014 р. в сумі 295 гривень 20 коп., а всього 1 033 гривні 20 коп..

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , що зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , що мешкає по АДРЕСА_2 моральну шкоду у сумі 20 000 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Березівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя_______________________________________________-