Справа №487/6481/17 17.05.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0004275 за апеляційною скаргою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кропивницький, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №30004275 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акту скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №30004275 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК У країни.

Зазначає, що 07.12.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва було скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вважає, що висновки суду щодо неможливості ідентифікації потерпілого є необґрунтованими, оскільки в обвинувальному акті містяться відомості про найменування потерпілого юридичної особи, прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання представника потерпілого ОСОБА_8 , яка має право здійснювати дії від імені юридичної особи, представником якої вона є.

Вказує, що 21.02.2018 року від ОСОБА_8 , в межах своїх повноважень, передбачених довіреністю, до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява щодо можливості слухання справи без її участі та відсутності претензій матеріального та морального характеру. Таким чином, представник потерпілої сторони висловив свою позицію щодо пред`явленого позову у кримінальному провадженні та відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Пояснює, що під час підготовчого судового засідання, яке відбулося 28.03.2018 року, не було можливості з`ясувати про ставлення представника потерплого до цивільного позову, оскільки воно відбулося без його участі.

Вважає, що відсутність розписки підозрюваного про отримання ним копії цивільного позову, пред`явленого під час досудового розслідування не є порушенням вимогам ст.291 КПК України, оскільки, питання щодо вручення обвинуваченому ОСОБА_6 копії цивільного позову суд зобов`язаний був вирішити під час підготовчого судового розгляду відповідно до вимог п.5 ч. 2 ст. 315 КПК України та є формальними підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

08.12.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004275 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2018 року обвинувальний акт повернений прокурору для усунення недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт суддя зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 та п.3 ч.4 ст.291 КПК України.
Суд зазначив, що в обвинувальному акті відсутні відомості про місцезнаходження потерпілої сторони - ТОВ "ДЦ Україна". Так, представником потерпілої сторони в обвинувальному акті зазначено ОСОБА_8 , однак, на час розгляду справи судом у неї закінчились повноваження представляти інтереси ТОВ «ДЦ Україна». Крім того, не зважаючи на те, що ТОВ «ДЦ Україна» заявлено цивільний позов в даному кримінальному провадженні, 21.02.2018 року ОСОБА_8 до суду подано заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру потерпілої сторони до обвинуваченого ОСОБА_6 .. Тому, зважаючи на дані обставини та за відсутності даних про місце знаходження ТОВ «ДЦ Україна», суд позбавлений можливості з`ясувати позицію потерпілої сторони щодо заявленого цивільного позову та сприяти потерпілій стороні в реалізації її прав.
Крім того, до обвинувального акту, в порушення вимог п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, стороною обвинувачення не долучено розписку про вручення обвинуваченому цивільного позову.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та документів, які мають бути додані до нього визначено ч.ч.2,4 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч.ч.2, 4 ст. 291 КПК України.

Із положень п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Крім того, відповідно до п.3 ч.4 ст. 291 КПК України: до обвинувального акту додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з обвинувального акту та доданих до нього документів, потерпілим в кримінальному провадженні є юридична особа - товариство з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна".

Потерпілим ТОВ "ДЦ Україна" під час досудового розслідування був пред`явлений цивільний позов. Проте, 21.02.2018 року представник потерпілого ОСОБА_8 подала до суду заяву, в якій зазначала про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Як вбачається, із наданої суду першої інстанції копії довіреності №1664 від 09.11.2017 року, строк дії якої визначено до 1 березня 2018 року, на час підготовчого судового засідання суду першої інстанції повноваження у представника потерпілого (юридичної особи) - ОСОБА_8 закінчились (а.п.63).

Права потерпілого під час судового розгляду передбачені ч.3 ст.56 КПК України. До них, зокрема, відносяться права: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; 7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки, потерпілим у справі пред`явлено цивільний позов під час досудового розслідування, в нього, відповідно до положень ч.1 ст.61 КПК України, виникли права та обов`язки цивільного позивача з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування. Але його позиція щодо поданого цивільного позову є незрозумілою, з урахуванням поданої 21.02.2018 року заяви представником потерпілого ОСОБА_8 про відсутність у потерпілої сторони претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Крім того, згідно ч.3 вказаної статті, цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

Однак, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не містить даних про місцезнаходження потерпілої сторони, а саме ТОВ «Ц Україна», суд був позбавлений можливості сприяти потерпілому у реалізації наданих йому прав.

Також, судом встановлено, що до обвинувального акту не додано розписки підозрюваного, який згідно статті 62 КПК України є цивільним відповідачем у справі, про отримання ним копії цивільного позову, пред`явленого під час досудового розслідування. Зазначене є також істотним порушенням вимог діючого кримінального процесуального закону, а саме п.3 ч.4 ст. 291 КПК України .

Враховуючи викладене, є вірними висновки суду про те, що обвинувачений акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Тому висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0004275 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, прокурору через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону є обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2018 року якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №30004275 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: