Справа №295/8241/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді….. ОСОБА_1 ,

секретаря....................... ОСОБА_2 ,

з участю прокурора….. ОСОБА_3 ,

обвинуваченої………… ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0002469 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину 2006 року народження, проживаючої по АДРЕСА_1 , несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:

15.06.2018, приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходилася біля зупинки громадського транспорту, що поблизу будинку №49 по вул.Київській в м. Житомирі, де помітила поряд із раніше незнайомою ОСОБА_5 , яка сиділа на лавці та роздавала релігійну літературу, належний останній мобільний телефон.

У цей же день, час, місці та за вказаних обставинах у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, підійшла до ОСОБА_5 та пересвідчившись в тому, що за її и діями ніхто не спостерігає і вони залишаються ніким непоміченими, правою рукою обійняла ОСОБА_5 та з, лавки на якій сиділи останні, таємно викрала мобільний телефон марки «ASUS ZENFON», вартістю 2500 гривень із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_1 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2500 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, намагалась залишити зупинку громадського транспорту, однак її дії були викриті ОСОБА_5 та на вимогу останньої зупинитись - ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, намагалася покинути місце вчинення злочину та продовжила рух з викраденим майном і, таким чином, виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки дії ОСОБА_4 були виявлені та припинені перехожими.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що дійсно вчинила злочин за обставин, зазначених у обвинуваченні, додатково показала, що 15.06.2018, приблизно о 14 годині 40 хвилин, поблизу будинку № 49 по вул. Київській в м. Житомирі на зупинці громадського транспорту з лавки, на якій сиділа потерпіла та інша жінка викрала мобільний телефон марки «ASUS ZENFON», з яким пішла з місця події, а потім почала утікати, однак була затримана перехожими.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, суд вважає винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням також досудової доповіді Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, відповідно до якої цей орган прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та того, що, обвинувачена має власний дохід, характеризується позитивно, вперше вчинила умисний злочин середньої тяжкості, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «ASUS ZENFON», який зберігається у власника ОСОБА_5 , слід залишити останній.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 371 - 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «ASUS ZENFON», - залишити ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1