УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/6503/17

Провадження №: 1-р/755/27/18

"03" жовтня 2018 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві звернення (заяву) начальника ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71) ОСОБА_3 про роз`яснення вироку від 07.09.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі № 755/6503/17, встановив :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2017, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.12.2017, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва з урахуванням ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.11.2016, остаточно визначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання відраховується з 13.04.2017 з зарахуванням терміну попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України.

На цей час, до суду надійшла заява заявника про роз`яснення вироку суду в частині питання алгоритму обраховування строку попереднього ув`язнення за періоди вказані у вироку, у порядку ч. 5 ст. 72 КК України, у світлі положень її редакції згідно Законів України № 838-VIII від 26.11.2015 та № 2046-VIII від 18.05.2017, з огляду на що у справі було призначено судовий розгляд цього питання.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися, однак суд, враховуючи норми ч. 2 ст. 380 КПК України приходить до висновку, що їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення судового рішення.

Суд дослідивши матеріали провадження, заяву заявника, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Сама заява повинна містити зазначення, що саме в ньому є не зрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.

У цій ситуації, слід сприйняти доводи заявника про незрозумілість алгоритму зарахування строку попередньо ув`язнення, як слушні, адже в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 663/537/17 зазначено, що порушене у зверненні питання (алгоритм зарахування строку попереднього ув`язнення) містить виключну правову проблему, яка власне призводить до різного тлумачення питання темпоральної дії (тобто дії у часі) закону про кримінальну відповідальність, що у свою чергу прямо впливає на права та свободи засудженого.

З огляду на що, розглядаючи по суті порушене питання, суд ураховує, що, попереднє ув`язнення під вартою є однією з форм позбавлення волі і являє собою примусову ізоляцію громадянина у відповідності з кримінально-процесуальним законодавством в спеціально призначених для цього установах. Воно носить тимчасовий характер і застосовується щодо обвинувачуваного, підсудного, підозрюваного у скоєнні злочину, за який може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, а також засудженого, стосовно якого вирок не вступив у законну силу.

Попереднє взяття під варту як запобіжний захід має процесуальний характер, тобто є засобом примушення людини. Від покарання у вигляді позбавлення волі попереднє взяття під варту відрізняється метою, з якою воно призначене. Якщо позбавлення волі як захід покарання є не тільки карою за вчинений злочин, а й засобом виправлення засуджених, то взяття під варту застосовується для того, щоб обвинувачуваний не міг ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини, вчинити новий злочин.

За змістом ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", взяття під варту застосовується до таких осіб: 1) обвинувачуваного, тобто особи, стосовно якої винесена постанова про притягнення як обвинувачуваного у вчиненні злочину; 2) підсудного, тобто особи, яка притягнута до кримінальної відповідальності і передана суду; 3) підозрюваного у вчиненні злочину, стосовно якого має бути призначене покарання; 4) засудженого до вступу вироку в законну силу.

У цій ситуації, ОСОБА_4 вчинив злочин 13.04.2017, та з цього ж дня був затриманий (взятий під варту).

Вирок набрав законної сили з 21.12.2017.

У період з 13.04.2017 до 21.12.2017 ОСОБА_4 перебував під вартою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 сформувала правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) таким чином, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, а якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, бо у такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію, а тому застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

З огляду на що слід роз`яснити, у порядку ст. 380 КПК України, що під час зарахування попереднього ув`язнення засудженому, у порядку ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, у строк покарання підлягає зарахуванню період з 13.04.2017 до 21.12.2017, бо у такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію, а тому застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 380 КПК України, суд постановив :

роз`яснити, що за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 13.04.2017 до 21.12.2017 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі) .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

С у д д я : ОСОБА_1