Справа № 755/6463/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002857 від 22.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, студента 2-го курсу Київського механіко технологічного коледжу, не працюючого, не одруженого, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Так, 21.03.2018 року приблизно об 11.30 год. у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні магазину «Велика Кишеня», розташованого в торговому центрі «Мега сіті» по вулиці Харківське Шосе, 19, в місті Києві, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Здійснюючи свої злочинні наміри, неповнолітній ОСОБА_3 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, взяв шість стартових пакетів «Лайфселл» (штрих-код 016, артикул 1175178), вартістю 39 грн. 22 коп., а всього на суму 236 грн. 22 коп., що належить ТОВ «ФУДКОМ», та сховав їх під власний верхній одяг та направився до виходу.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що має під власним верхнім одягом 6 стартових пакетів «Лайфселл» (штрих-код 016, артикул 1175178), що належать ТОВ «ФУДКОМ», не маючи наміру розраховуватися за вказані вище товари, пройшов повз касову зону, а також сигнальні антикрадіжні рамки безпеки, та направився до виходу з приміщення даного магазину.

В подальшому, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано працівниками служби охорони на виході з магазину.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочину та суму завданих збитків.

Також він просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, скоїв злочин будучи неповнолітнім, що є пом`якшуючими обставинами по справі, його вік, характеристики: добре навчається, позитивно характеризується, раніше не судимий.

Водночас зважаючи, що на момент постановлення вироку, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітнього обвинуваченого не потребує реального застосування покарання, суд вважає за можливе на підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.
Речові докази підлягають поверненню власнику.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру та передати під нагляд матері ОСОБА_5 строком до 17.01.2019 року, тобто до набуття ним повноліття.
Речові докази по справі, а саме: шість стартових пакетів ТМ «Лайфсел» повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: