Провадження № 1-кп/643/904/18
Справа № 643/5392/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2018 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003814 від 13.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, який має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2017року в ранковий час, точний час в ході судового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля 4-го під`їзду, будинку №34 по пр.Ювілейному м.Харкова, на підставі раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , вчинив словесну перепалку з останнім, та спровокував бійку, яку розняли перехожі. Після чого ОСОБА_5 попрямував до вищевказаного під`їзду, Ґа ОСОБА_4 прослідував за ним. Перебуваючи на 1-му поверсі 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , маючи умисел на нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості спричинення останньому тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг передбачати настання зазначених наслідків, умисно обхватив обома руками за корпус тулуба потерпілого, доклавши достатньої сили звалив останнього на бетонні сходи, в результаті чого ОСОБА_5 впав на праву частину стегна, при цьому ОСОБА_4 , впавши разом з ним, знаходився зверху нього.

В результаті поштовху та послідуючого падіння потерпілого ОСОБА_5 на бетонні сходи правою частиною стегна, останньому були завдані, згідно висновку експерта №09-1847/18 від 13.04.2018року, тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: закритий перелом правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом удару стиснення та міг виникнути не пізніше 28.05.2017року, який спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (більш як 21 день) згідно (п.п.2.2.1 а.б.,в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995року).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини їх скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро розкаявся у скоєнні злочину та надав критичну оцінку своїм діям. Крім того зазначив, що після скоєного він викликав одразу швидку потерпілому. Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтвердив обставини викладені вище. Просив обвинуваченого суворо не карати. Цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості .

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості, дані, які характеризують його особу, обставини, які пом`якшують його покарання, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ст.128 КК України із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24111,00грн. та моральної шкоди в розмірі 50000,00грн., який підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки його позовні вимоги повністю визнаються обвинуваченим, розмір спричиненої матеріальної шкоди підтверджений письмовими доказами по справі.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набуття вироку законної сили.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1/один/ рік 6/шість/ місяців.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 /один/рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набуття вироку законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24111,00грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00грн., а всього 74 111,00грн. /сімдесят чотири тисячі сто одинадцять грн./.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1