Справа № 742/592/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/774/2018
Категорія - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002106, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єгорівка Прилуцького району, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)19.11.2002 року Прилуцьким міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 309 ч. 2, 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

2)07.06.2006 року Прилуцьким міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

3)07.04.2011 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 70, 71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією половини майна засудженого;

4)21.11.2011 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 395 КК України. Згідно зі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом складання призначених покарань за сукупністю вчинених злочинів за цим вироком та вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 07.04.2011 р. за ст. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 70, 71 КК України остаточне покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією половини майна засудженого. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2016 року звільнений від відбування покарання умовно достроково на 3 місяці,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним і призначено покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у розмірі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн.. 72 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.11.2016 року ОСОБА_7 в нічний час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, зайшовши в будинок до своєї знайомої ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з коридору будинку велосипед марки «Тотем Рапід Екстрім», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № С 46 від 26.01.2017 року станом на момент крадіжки з врахуванням відсотку зношування 2361,80 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_11 .

В подальшому 25.12.2016 року ОСОБА_7 в вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, зайшовши в будинок до своєї знайомої ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу з квартири викрав мікрохвильову піч марки LG 2349 ВК, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № С 46 від 26.01.2017 року станом на момент крадіжки з врахуванням відсотку зношування 1694,80 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_12 .

В подальшому 08.01.2017 року в нічний час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, прибув на територію господарства, що за адресою: АДРЕСА_5 , де демонтувавши віконне скло, проник через вікно до будинку, звідки таємно викрав матеріальні цінності на загальну суму 9990,75 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_13 ..

В подальшому 09.01.2017 року, в нічний час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, прибув на територію господарства, що за адресою: АДРЕСА_5 , де через вікно проник до будинку, звідки таємно викрав матеріальні цінності на загальну суму 36 088,09 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_13 ..

Того ж 09.01.2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 неподалік ковзанки, розташованої у мікрорайоні м. Прилуки під назвою «Рокитне», знайшов 27 патронів, які зберігав при собі без відповідного дозволу та які були вилучені у нього 10.01.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно висновку експерта № 54 від 17.01.2017 року двадцять сім металевих предметів, схожих на патрони, вилучені 10.01.2017 року під час огляду місця події, є боєприпасами. Патрони до стрільби придатні, два патрони є 7,62 мм проміжними патронами з кулями із свинцевими сердечниками виробництва Луганського патронного заводу до автомату АКМ; двадцять п`ять патронів є мисливськими патронами калібру 5,45 мм з кулями із свинцевими сердечниками виробництва Луганського патронного заводу до нарізних мисливських карабінів Вулкан ТК та ОСОБА_14 .

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим і призначити покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити 6 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , доведеність його вини, вважає, що судом при призначенні покарання за ч.3 ст.185 КК України та визначенні остаточного покарання не в повному обсязі враховано обставини вчинення обвинуваченим злочину та дані про його особу. Також, судом першої інстанції не в повній мірі врахований розмір завданої шкоди, те, що повернення частини викраденого не є добровільним, а відбулось внаслідок розкриття злочину, не враховано, що ОСОБА_7 розпочав вчиняти злочини через 3 місяці після відбуття покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, від якої в подальшому відмовився.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу, подану прокурором залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За встановлених судом обставин дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжках), вчинених повторно та поєднаних з проникненням до житла ОСОБА_13 , за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне поводження з 27 патронами, що є боєприпасами, а саме: у придбанні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.50, ч.1 п.3 ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд повинен призначати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують його покарання, за наявності обставини, яка обтяжує покарання, а також особу самого обвинуваченого, який є особою зрілого віку, раніше вже неодноразово судимий, а також стан його здоров`я, зокрема те, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, однак перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога та згідно з медичним висновком страждає опійною наркоманією, але примусового лікування від неї не потребує і призначив покарання в межах санкцій частин статей КК України, якими передбачено покарання за скоєні ним злочини, за сукупністю відповідно до ч.1 ст.70 КК України у виді 3 років і 1 місяця позбавлення волі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає, що судом першої інстанції безпідставно призначено майже мінімальне покарання у виді позбавлення волі, оскільки воно не буде справедливим та достатнім і не буде сприяти досягненню превентивної мети покарання, визначеної у ст.50,65 КК України.

Так, вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції належним чином не врахував того, що обвинувачений вчинив 2 епізоди тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, викравши речей на суму більше 46 тисяч гривень і що повернення частини викрадених речей не є добровільним та обдуманим вчинком обвинуваченого, а відбулося фактично внаслідок розкриття злочину працівниками правоохоронних органів.

Також не досліджено в повній мірі та не надано оцінку даним про особу винного, а саме те, що ОСОБА_7 почав вчиняти злочини через 3 місяці після відбуття покарання за попереднім вироком, що характеризує обвинуваченого з негативного боку, вказує про його суспільну небезпеку та небажання ставати на шлях виправлення.

Не повне врахування цих обставин справи потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

З огляду на наведене, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання.

Колегія суддів, призначаючи покарання за новим вироком окрім тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує також, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив новий злочин через 3 місяці після відбуття покарання за попереднім вироком, обтяжуючу обставину, а саме рецидив злочинів, наявність медичного висновку про те, що обвинувачений страждає на опійну наркоманію.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 не висловлює бажання зайнятися суспільно-корисною працею та отримати законним шляхом засоби до існування.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, відповідно до положень ст. 439 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш суворого покарання.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого про зарахування йому в порядку ст. 72 ч. 5 КК України підлягає у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 січня 2017 року, тобто часу його фактичного затримання по 25.05.2017 року включно, тобто по день набрання вироку законної сили за попередньою ухвалою суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст.404, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 10.01.2017 року по 25.05.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4