УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1253/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,.,
обвинуваченого: ОСОБА_7
потерпілого : ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 06 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 06 квітня 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Горлаї Любарського р-ну Житомирської обл., гр-на України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, прож. АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.02.2018 р. Корольовським райсудом м. Житомира за ч.1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України звільнено від кримінальної відповідальності та провадження по справі закрити в зв`язку з примиренням потерпілого з підсудним.
Процесуальні витрати на суму 3718.00 грн. ухвалено віднести на рахунок держави.
Речові докази по справі, а саме автомобіль марки Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 -повернути ОСОБА_7 за належністю; автомобіль марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 повернути ОСОБА_8 за належністю
Згідно ухвал суду, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 22 грудня 2017 року близько 17 години 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух по ділянці проїзної частини вул. Бориса Тена у м. Житомирі в напрямку від вул. Князів Острозьких до вул. Східної. На регульованому перехресті вул. Івана Мазепи та вул. Бориса Тена водій автомобіля Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 здійснив повну зупинку автомобіля.
Порушуючи вимоги п.п. 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху України у вищезазначений день, час та місці ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , не дочекавшись увімкнення дозволяючого сигналу світлофора, здійснив виїзд в межі регульованого перехрестя вул. Бориса Тена та Івана Мазепи в м. Житомирі на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, не надавши переваги в русі автомобілю Chevrolet Aveo , номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який здійснював рух по проїзній частині вул. Івана Мазепи в напрямку від вул. Героїв Крут до вул. Гоголівської, тобто справа наліво відносно руху автомобіля Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_1 та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Chevrolet Aveo , номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді переламу четвертної п`ясної кістки правої кисті, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Так, необережні дії ОСОБА_7 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 8.7.3 ( е), 8.10 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч.1 КК України.
При цьому звілтьняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України та закриваючи кримінальне провадження за примиренням з потерпілим, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений на момент вчинення даного злочину був раніше не судимим, тобто вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдану шкоду, що у відповідності до положень ст. 46 КК україни та ст. 284 КПК України є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття п кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права а тому є незаконною і підлягає скасуванню. Вказує, що умовою застосування судом положень ст. 46 КК України та звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину вперше. Однак вироком Корольовського районного суду міста Житомира від 05.02.2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 850 грн. При цьому, відповідним вироком суду встановлено, що злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_7 , скоєно 06.10.2017, тобто до злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України. Матеріалами судової справи установлено, що обвинувачений ОСОБА_7 07.10.2017 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України та обвинувачується у вчиненні 22.12.2017 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Таким чином, ОСОБА_7 не вважається особою, яка вперше вчинила злочин, а тому підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.46 КК України та закриття кримінального провадження відсутні
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином, умовою застосування судом положень ст. 46 КК України та звільнення особи від кримінальної відповідальності поряд з іншими обставинами є вчинення особою злочину вперше.
Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не було враховано у в повному обсязі положення наведених норм закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Корольовського районного суду міста Житомира від 05.02.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 850 грн. ( а.с.39-41) При цьому, відповідним вироком суду встановлено, що злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_7 , вчинено 06.10.2017 року, тобто до злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, а саме до 22.12.2017 року.
Крім того на час вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 05.02.2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України набрав законної сили
Таким чином, ОСОБА_7 не може вважатися особою, яка вперше вчинила злочин, а тому підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження відсутні.
З огляду на викладе, суд першої інстанції помилково з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, застосувавши закон, який не підлягає застосуванню (п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України).
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції згідно положень ст. 415 КК України .
Таким чином ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України клопотання в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Корольовського районного суду м.Життомира від 06 квітня 2018 року якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності та провадження по справі закрито в зв`язку з примиренням потерпілого з підсудним, скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: