У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3061/18

№ 1-кс/183/553/18

28 травня 2018 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянину України, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, звільнився після відбування покарання 10.01.2017 р.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 26 травня 2018 р. приблизно о 08 год. 30 хв. він перебував на території не працюючого дитячого садка, розташованого по АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_4 зустрів раніше не знайомого хлопця, а саме ОСОБА_7 , який перебував на території дитячого садка за вищевказаною адресою, та у останнього раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.Після чого, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме завдав ОСОБА_7 один удар долонею своєї лівої руки в область обличчя, чим спричинив останньому фізичну біль, після чого відкрито забрав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-J100H/DS» вартістю 1000 грн.Далі, ОСОБА_4 відкрито утримуючи в руках викрадене майно, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим мобільним телефоном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_8 клопотання мотивував тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що не хоче, щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою, так як буде самостійно з`являтися до слідчого, влаштується на роботу.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, буде своєчасно з`являтися до слідчого, тому можливо обрати йому інший запобіжний захід.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку хоч ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України хоч і нічим не підтверджується, однак наявний ризик передбаченийп.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 вчиняє кримінальні правопорушення, звільнившись після відбуття реального покарання, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 травня 2018 р. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину, грабежу телефону у ОСОБА_7 , та в цей же ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів, відбувши покарання за попередні злочини, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Він не має джерела існування, яке б належним чином дозволило суду зробити висновок про його самостійність у своєму отриманні, при цьому ОСОБА_4 не має будь яких вад здоров`я для свого забезпечення, в суді він поясним що його утримує бабуся. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до восьми років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчогослідчоговідділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 25 липня 2018 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1