УХВАЛА
Іменем України
07 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

та учасників судового провадження:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області, радника юстиції ОСОБА_4 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002451 від 01.08.2017 року (ст. 364 КК України, зловживання владою або службовим становищем), -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області з Апеляційного суду Вінницької області за підсудністю надійшли матеріали вищевказаної скарги. Скарга подана в порядку ст.303 КПК України. У вказаній скарзі заявник ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_4 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002451 від 01.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, винесену на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності у діяннях (слідчим ОСОБА_4 названі прізвища 67 службових осіб) складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства, внаслідок чого передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги скарги з підстав, викладених у ній. Суду також пояснила, що за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002451 від 01.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, було допитано лише її, інші особи, щодо яких нею було подано заяву про скоєння кримінального правопорушення, слідчим не допитувалися, не було проведено жодної слідчої дії, та передчасно, необґрунтовано зроблено висновок щодо відсутності у діях вказаних осіб ознак кримінального правопорушення. Скаргу просить задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги та зазначив, що в ході слідства по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002451 від 01.08.2017 року ним було проведено всі необхідні слідчі дії та в результаті дослідження доказів та обставин, викладених у заяві ОСОБА_5 , ним було зроблено висновок щодо відсутності в діях осіб зазначених у заяві, складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України. При цьому зазначив, що однією з обов`язкових складових злочину, що кваліфікується за ст.364 КК України, є нанесення потерпілій стороні значного матеріального збитку. Оскільки, судовим рішенням не було встановлено порушення прав ОСОБА_3 щодо її звільнення з роботи, тому немає і матеріального збитку, а отже є відсутньою необхідна кваліфікуюча ознака ст.364 КК України.

Заслухавши доводи заявника, думку прокурора, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0002451 від 01.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, надані для огляду в судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, необхідно з`ясувати чи було вжито слідчим всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, про які йдеться в заяві про скоєння кримінального правопорушення, та чи дійсно в ході досудового розслідування встановлені підстави для закриття справи, передбачені ст.284 КПК України, а також законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, згідно копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 25 травня 2017 року по справі № 757/22851/17-к було задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 лютого 2017 року: 1. Зобов`язано уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_3 від 23 лютого 2017 року, що містить повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних. 2. Зобов`язано службову особу, яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надати заявнику документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви, та повідомити Печерський районний суд м. Києва про виконання ухвали, шляхом направлення копії витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 211).

Генеральною прокуратурою України 01.08.2017 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2017 року у справі № 757/22851/17-к по скарзі ОСОБА_3 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, щодо можливого вчинення окремими співробітниками Національного антикорупційного бюро України, Генеральної прокуратури України, ГСУ МВС України, ГСУ Національної поліції України, прокуратури м. Києва, прокуратури Вінницької області, ГУНП у Вінницькій області, Апеляційного суду Вінницької області, Вінницького міського суду, Державної інспекції з питань праці у Вінницькій області та Державної інспекції навчальних закладів України кримінального правопорушення.

Слідчим відділом прокуратури Вінницької області було розпочато досудове розслідування, що вбачається з ксерокопії оскаржуваної постанови (а.с. 57).

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_4 від 31 жовтня 2017 року закрито кримінальне провадження № 0002451 від 01.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , прокуратури Вінницької області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , прокуратури м. Вінниці ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Вінницького міського суду ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , СБУ ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , прокуратури м. Києва ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ГСУ МВС України ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ГСУ Національної поліції ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , Печерського РВ ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_72 , ОСОБА_73 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, що підтверджується ксерокопією вказаної постанови (а.с. 56-58).
Стаття 284 КПК України визначає підстави закриття кримінального провадження. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 93 КПК України визначає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови старшого слідчого не надано повної оцінки поданих заявником доказів на підтвердження її позиції, а також відсутні дані про проведення слідчим інших слідчих та процесуальних дій в рамках розслідування кримінального провадження. Є проведеним лише допит ОСОБА_3 , без дослідження інших викладених у її заяві обставин, не з`ясовано наявність чи відсутність належного реагування слідчих на ухвали суду, не визначено наявність матеріального збитку потерпілій, а висновок щодо відсутності даної складової зроблено лише на підставі рішення суду по цивільному позову ОСОБА_3 щодо поновлення на роботі, хоча як підставу матеріальної шкоди сама заявник визначає невиконання ухвал суду по кримінальним провадженням. Ці обставини свого належного дослідження не знайшли. Також у постанові не мотивовані належним чином висновки щодо встановлення відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення щодо кожної особи відносно яких подано заяву ОСОБА_3 .

З оглянутих судом матеріалів не вбачається, що під час досудового розслідування перевірка обставин, викладених у зверненні ОСОБА_3 , проводилася повно та об`єктивно.

Таким чином, суд вважає, що закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002451 від 01.08.2017 року, не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить достатніх відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування всіх обставин про наявність чи відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим, з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 372, 375, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області, радника юстиції ОСОБА_4 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002451 від 01.08.2017 року (ст. 364 КК України, зловживання владою або службовим становищем) задовольнити.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області, радника юстиції ОСОБА_4 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002451 від 01.08.2017 року (ст. 364 КК України, зловживання владою або службовим становищем) скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1