АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Бабушкінського райнного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Кобиляцього району Полтавської області, який постійного місця проживання не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі, з урахуванням її доповнення, прокурор просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою скасовано та звільнено ОСОБА_9 з-під варти в залі суду.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно обвинувальному акту, ОСОБА_9 обвинувачувався у тому що він 30.05.2016 р., приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 6, корпусу № 3 будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки з раніш незнайомим йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виниклої на ґрунті особистих неприязних стосунків, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне спричинення смерті іншій людині, утримуючи в руці ніж, умисно наніс дванадцять ударів потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді колото-різаних поранень, детально описані в обвинувальному акті та у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які у своїй сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №1015/329-Е від 21.06.2016 р. знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_11 на місці скоєння злочину.

Вищезазначені дії ОСОБА_9 були кваліфіковані стороною обвинувачення в обвинувальному акті за ч. 1 ст. 115 КК України за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Обгрунтовуючи необхідність виправдання ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції, дослідивши у межах судового розгляду та детально проаналізувавши у мотивувальній частині оскаржуваного вироку докази, надані стороною обвинувачення, прийшов до висновку, що як кожний з них окремо, так і їх сукупність не підтверджують поза розумним сумнівом, що умисне вбивство ОСОБА_11 було вчинене саме цим обвинуваченим.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, з урахуванням її доповнення, прокурор зазначає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції є необгрунтованим, невмотивованим та ухвалений в порушення вимог процесуального закону.

Вказує, що суд безпідставно визнав невинуватим ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки такі висновки не відповідають матеріалам провадження, а також суд при ухваленні вироку взяв до уваги одні докази та відкинув інші, не вмотивувавши такого рішення.

Зазначає, що судом було враховано змінені показання ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , які зазначили, що на етапі досудового розслідування надали показання, що підтверджували винуватість обвинуваченого, під тиском працівників правоохоронних органів. При цьому суд залишив поза увагою те, що перевірка щодо причетності працівників Шевченківського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області до застосування незаконних методів ведення досудового розслідування у відношенні вказаних осіб, на час ухвалення вироку тривала та не була закінчена.

Вказує, що після зміни показань обвинуваченим та свідком ОСОБА_12 прокурором було заявлене клопотання про виклик в судове засідання слідчих, які проводили процесуальні дії у даному кримінальному провадженні, для їх допиту з питань застосування ними незаконних методів ведення досудового розслідування у відношенні вказаних осіб, а також понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які були присутні при проведенні слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 , та експерта ОСОБА_17 для роз`яснення складеного ним висновку судово-медичної експертизи щодо тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому ОСОБА_11 , втім ці клопотання були відхилені судом першої інстанції, що потягло істотну неповноту судового розгляду.

Зазначає, що ОСОБА_12 та ОСОБА_9 є друзями, а отже могли за домовленістю змінити свої свідчення на користь обвинуваченого. Суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного вироку не прийняв до уваги цю обставину та обґрунтував своє рішення лише показаннями цих заінтересованих учасників процесу в суді, не давши оцінки їх показанням, наданим на етапі досудового розслідування, а показання незацікавленого свідка ОСОБА_18 безпідставно відкинув.

У доповненні до апеляційної скарги прокурор додатково посилається на процесуальні порушення, які, на його думку, були допущені судом першої інстанції. Вказує, що під час розгляду справи склад суду неодноразово змінювався, втім кожного разу при заміні судді розгляд справи не розпочинався з початку та продовжувався без дотримання процедури, передбаченої ст. 319 КПК України, а саме без з`ясування у сторін, чи не наполягають вони на повторному здійснення процесуальних дій, що були проведені попереднім складом суду, та без постановлення вмотивованої ухвали з цього приводу. Також з матеріалів справи не вбачається, що судді, які замінювали суддів, що вибули, згодні з прийнятими процесуальним рішеннями і вважають повторне проведення відповідних процесуальних дій недоцільним.

Крім того вказує на порушення судом першої інстанції прав потерпілої ОСОБА_19 , яка після заміни складу суду не з`являлася, її думка щодо розгляду справи зміненою колегією суддів не з`ясовувалася, її право на відвід суддів, що брали участь у справі після заміни складу колегії, не роз`яснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурорів, які на задоволенні апеляційної скарги наполягали; обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність та на обґрунтованість висновків суду, покладених в основу оскаржуваного вироку; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічними за змістом є закріплені у ст. ст. 7, 17, 18 КПК України засади кримінального судочинства в частині презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини та свободи від самовикриття.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок суду ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції були виконані належним чином, а доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції, покладених в основу оскаржуваного вироку, про недоведеність поза розумним сумнівом того, що умисне вбивство ОСОБА_11 було вчинене саме цим обвинуваченим.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з ними, оскільки вони ґрунтуються на наведеному у мотивувальній частині вироку детальному дослідженні та аналізі представлених стороною обвинувачення доказів, яким надана належна оцінка.
Так, ОСОБА_9 у судовому засіданні в суді першої інстанції винуватим у скоєнні інкримінованого злочину себе не визнав та пояснив, що разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 близько 01:00 годин 30.05.2016 р. зайшов у двір будинку АДРЕСА_1 , де вони виявили тіло потерпілого ОСОБА_11 . Оглянувши його та переконавшись, що останній мертвий, вони вирішили повідомити про це правоохоронні органи, для чого ОСОБА_9 зателефонував до поліції з телефона-автомата. Коли вони побачили, що приїхав патрульний автомобіль, то розійшлися по домівкам, при цьому обвинувачений пішов до приміщення непрацюючої котельні, де він проживає. Близько 05:30-06:00 годин того ж дня він був затриманий працівниками поліції біля вказаного приміщення. На етапі досудового розслідування, в тому числі у межах проведення слідчого експерименту, він визнавав себе винним, оскільки боявся застосування до нього насильства з боку працівників поліції, та розраховував на суд.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні в суді першої інстанції надав показання, що узгоджуються з показаннями обвинуваченого та підтверджують їх. Вказав, що на етапі досудового розслідування він надавав неправдиві показання, які викривають ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, під фізичним та психологічним впливом оперативних співробітників карного розшуку Бабушкінського РВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області.
Потерпіла ОСОБА_20 та свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , згідно їх показанням у суді першої інстанції, очевидцями вбивства ОСОБА_11 не були та не змогли надати будь-які відомості про особу, що вчинила вказаний злочин.
Письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема протоколами огляду місця події від 30.05.2016 р. та від 31.05.2016 р., протоколом огляду трупа від 30.05.2016 р., висновком судово-медичного експерта від 21.06.2016 р. № 1015/329-Е, експертними висновками від 10.07.2016 р. № 1167, від 12.07.2016 р. № 1168, від 15.06.2016 р. № 693, від 05.07.2016 р. № 680, від 06.07.2016 р. № 694, від 15.07.2016 р. № 728, від 18.08.2016 р. № 774 МК, - підтверджуються обстановка на місці події після виявлення трупу потерпілого, характер та обсяг заподіяних йому поранень, причина його смерті та інші обставини, що мають значення для справи, втім, як правильно встановлено судом першої інстанції, жодний з цих доказів окремо, та їх сукупність, не вказують на ОСОБА_9 як на особу, що скоїла вбивство ОСОБА_11 .
Крім того, суд першої інстанції надав належну оцінку тим доказам, які ґрунтовно відкинув.
Так, колегія суддів погоджується з критичною оцінкою, наданою в оскаржуваному вироку показанням свідка ОСОБА_18 , зважаючи на те, що останній, будучи допитаним судом першої інстанції, не зміг надати задовільних пояснень з приводу причини свого перебування у нічний час доби в районі, віддаленому від місця його проживання, у дворі будинку АДРЕСА_1 , а також не зміг описати вказаний двір та розповісти, яким шляхом він до нього потрапив та як залишив. Цей свідок неодноразово змінював свої показання в частині причини свого перебування на ж/м Тополя-1, вказуючи різних осіб, з якими повинен був там зустрітися або зустрічався, та в частині перебігу подій, очевидцем яких він був, а зрештою зазначив, що не бачив обличчя особи, яка билася з потерпілим, і стверджувати, що це був саме ОСОБА_9 , він не може. Також цей свідок вказував, що не бачив ножа, а його показання в частині нанесення потерпілому вищим на зріст чоловіком 3-5 ударів, не узгоджуються з кількістю колото-різаних поранень, виявлених на трупі потерпілого.
У зв`язку з наведеним висновки суду першої інстанції про сумнівність показань свідка ОСОБА_18 та неможливість покладення їх в основу обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_9 належить вважати обгрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного відкидання показань цього свідка колегією суддів оцінюються критично.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з оцінкою, наданою судом першої інстанції факту виявлення на туфлі ОСОБА_9 на ліву ногу сліду крові людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_11 , зважаючи на те, що згідно показанням ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , обвинувачений підходив до трупа потерпілого та оглядав його, а відповідно до протоколу огляду трупа від 30.05.2016 р., протоколу огляду місця події від 30.05.2016 р. та показань свідка ОСОБА_22 під трупом була велика пляма крові, діаметром приблизно півметра. Таким чином, кров потерпілого дійсно могла потрапити на взуття обвинуваченого в той час, коли від підходив до трупа потерпілого, а отже факт її виявлення не є беззаперечним підтвердженням винуватості ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_11 .
Є правильною також оцінка, надана судом показанням ОСОБА_9 під час слідчих експериментів за його участю, як самооговору з метою уникнення можливого незаконного впливу з боку працівників поліції, оскільки ці показання не мають іншого об`єктивного підтвердження та суперечать іншим обставинам, що ставлять під сумнів обгрунтованість обвинувачення, та доказам, якими вони підтверджуються.
Так, враховуючи характер та численність колото-різаних поранень, нанесених потерпілому ОСОБА_11 , та значну кількість крові останнього, виявленої на місці скоєння злочину, є безсумнівним, що сліди крові потерпілого мали залишитися на руках та одязі особи, яка вчинила вбивство. Разом з тим, у межах проведених під час досудового розслідування судових експертиз на руках, одязі та в піднігтьовому вмісті обох рук обвинуваченого ОСОБА_9 не були виявлені сліди крові потерпілого. На відсутність на тілі та одязі обвинуваченого слідів крові вказували і свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_25 , що бачили останнього вранці 30.05.2016 р. Крім того, на трупі потерпілого ОСОБА_11 не були виявлені біологічні об`єкти ОСОБА_9 .
Колегія суддів також приймає до уваги, що обвинувачений не має постійного місця проживання та на час вбивства ОСОБА_11 мешкав у приміщенні котельні, що не використовувалося, і був затриманий через 3-5 годин після вчинення злочину, а отже він об`єктивно не мав можливості змити з себе та свого одягу сліди крові, тим більше до ступеня, коли вони не могли бути виявлені експертним шляхом.
Крім того, на ножі по типу шевського, виявленому та вилученому слідчим під час огляду місця події 31.05.2016 р., згідно висновку експерта від 06.07.2016 р. № 694 не було знайдено крові, клітин з ядрами та мікрочасток тканин людини, що спростовує належність цього предмету обвинуваченому ОСОБА_9 та ставить під сумнів версію сторони обвинувачення про те, що саме цей ніж є предметом, із застосуванням якого потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження, що потягли його смерть. Також приймається до уваги, що експертним висновком від 18.08.2016 р. № 774МК підтверджена можливість заподіяння вказаним ножем лише трьох з дванадцяти колото-різаних ран, виявлених на трупі потерпілого.
Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів вважає правильним і таким, що ґрунтується на фактичних обставинах справи та доказах, якими вони підтверджуються, висновок суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено, що вбивство ОСОБА_11 було вчинене ОСОБА_9 .
Доводами апеляційної скарги прокурора такий висновок не спростовується. Так, посилання апелянта на безпідставне врахування судом змінених показань обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , наданих під час судового розгляду, та залишення поза увагою їх показань, наданих на етапі досудового розслідування, прямо суперечить процесуальному закону, оскільки згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Посилання апелянта на те, що на час ухвалення оскаржуваного вироку не було завершено перевірку щодо причетності працівників Шевченківського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області до застосування незаконних методів ведення досудового розслідування у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , колегія суддів оцінює критично. Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.11.2016 р. судом першої інстанції було постановлено ухвалу про зобов`язання прокурора Дніпропетровської області провести досудове розслідування обставин, викладених свідком ОСОБА_12 щодо застосування до нього працівниками поліції тиску з метою надання ним показань, що викривають ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, про результати якого повідомити суд у строк до 25.12.2016 р. (т. 2 а.с. 73).

У встановлений строк та у подальшому результати проведення вказаного розслідування суду першої інстанції надані не були, як не були вони надані і суду апеляційної інстанції під час апеляційного провадження, що свідчить про те, що розслідування фактично не проведене. На думку колегії суддів, така бездіяльність прокурора не може вважатися підставою для утримання суду від надання оцінки дослідженим доказам у межах своїх повноважень, визначених ст. 94 КПК України.

Посилання прокурора на те, що судом було безпідставно відхилене його клопотання про допит свідків - понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , які брали участь у проведенні слідчих експериментів з обвинуваченим ОСОБА_9 , та експерта ОСОБА_17 , що, на думку апелянта, потягло істотну неповноту судового розгляду, - колегія суддів вважає неспроможними.
Так, клопотання прокурора про допит вказаних свідків обговорювалося у судовому засіданні суду першої інстанції 05.07.2017 р., при вирішенні питання про перехід до судових дебатів, та було грунтовно відхилене судом зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив, що під час слідчих експериментів він у присутності понятих визнавав, що саме він вчинив злочин. При цьому прокурор у суді першої інстанції не зазначив, які саме обставини крім тих, що вбачаються з протоколів вказаних слідчих дій та показань обвинуваченого, зможуть підтвердити ці свідки, а також в чому полягає незрозумілість висновку експерта ОСОБА_17 , яка потребує роз`яснень з боку останнього, а також у межах апеляційного провадження не порушив питання про допит вказаних осіб, що, на думку колегії суддів, свідчить про формальність його доводів у цій частині.
Аналізуючи доводи прокурора щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 319 КПК України при зміні складу колегії суддів, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не грунтуються на законі та матеріалах справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 319 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 319 КПК України, суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог:
1) сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді;
2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.
У випадку, передбаченому цією частиною, докази, що були дослідженні під час судового розгляду до заміни судді, зберігають доказове значення та можуть бути використані для обґрунтування судових рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 надійшов до суду 23.08.2016 р. та для його розгляду автоматизованою системою документообігу суду був визначений склад суду - головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_27 та ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 12), яким 26.08.2016 р. проведене підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 15:30 годин 01.09.2016 р. (т. 2 а.с. 21, 22).
01.09.2016 р., 14.09.2016 р., 29.09.2016 р. справа не розглядалася, докази не досліджувалися, процесуальні рішення не приймалися (т. 2 а.с. 26, 27, 30).
20.10.2016 р., у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_28 на лікарняному, відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи, останню у складі колегії суддів було замінено суддею ОСОБА_29 (т. 2 а.с. 36), та у судовому засіданні 16.11.2016 р. було розпочато судовий розгляд справи (т. 2 а.с. 48-50).
11.01.2017 р., у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_27 на тривалому лікарняному, відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи та останню у складі колегії суддів було замінено суддею ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 82). У вказаний день та у період до 01.02.2017 р. справа по суті не розглядалася, докази не досліджувалися, процесуальні рішення не приймалися (т. 2 а.с. 83).
01.02.2017 р., у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_28 у відпустці, відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи та останню у складі колегії суддів було замінено суддею ОСОБА_30 (т. 2 а.с. 85).
При цьому у судовому засіданні 01.02.2017 р. було оголошено про заміну у складі колегії суддів та в порядку ст. 319 КПК України обговорене питання про необхідність здійснення судового розгляду з початку. Зважаючи на те, що всі учасники судового розгляду, в тому числі прокурор, не наполягали на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді, судом було прийняте та викладене у виді окремого процесуального документу рішення в порядку ч. 2 ст. 319 КПК України про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді (т. 2 а.с. 86, 89-91).
14.06.2017 р., у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_29 на лікарняному, відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи та останню у складі колегії суддів було замінено суддею ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 138).
При цьому у судовому засіданні 04.06.2017 р. було оголошено про заміну у складі колегії суддів та в порядку ст. 319 КПК України обговорене питання про необхідність здійснення судового розгляду з початку. Зважаючи на те, що всі учасники судового розгляду, в тому числі прокурор, не наполягали на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді, судом було прийняте та викладене у виді окремого процесуального документу рішення в порядку ч. 2 ст. 319 КПК України про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді (т. 2 а.с. 144-151).
На думку колегії суддів, факт постановлення та підписання новопризначеними до розгляду даного кримінального провадження суддями ухвал від 01.02.2017 р. та від 04.06.2017 р. в порядку ч. 2 ст. 319 КПК України є належним і достатнім підтвердженням того, що вони ознайомилися з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згодні з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважають недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.
Аналізуючи вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи прокурора щодо порушень вимог ст. 319 КПК України, допущених судом першої інстанції при зміні складу колегії суддів.
Також є неспроможними доводи апелянта щодо порушення прав потерпілої ОСОБА_20 , зважаючи на те, що остання з`явилася до суду першої інстанції, була допитана у судовому засіданні 16.11.2016 р., після чого надала суду письмову заяву про подальший розгляд справи за її відсутності (т. 2 а.с. 48-51), а отже подальший розгляд справи та прийняття судом відповідних процесуальних рішень без її участі не можуть вважатися такими, що порушують права потерпілої, та не тягнуть наслідків, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
Також приймається до уваги, що потерпіла ОСОБА_20 вирок в апеляційному порядку не оскаржила, до суду апеляційної інстанції не з`явилася, будучи неодноразово повідомленою про день та час апеляційного розгляду.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 370, 404, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського райнного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4