Справа № 686/2293/18
29 серпня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/582/18 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, українця не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 186 КК України,
27 грудня 2017 року, близько 16:40 години, ОСОБА_5 перебуваючи в дворі будинку № 20 по вул. Прибузькій у м. Хмельницькому, побачив малолітніх дітей які знаходились біля бетонної плити та слухали музику через мобільний телефон малолітньої ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 з метою власного збагачення прийняв рішення про викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , підійшовши до бетонної плити де перебував мобільний телефон малолітньої ОСОБА_7 та розуміючи, що за його діями спостерігають діти, відкрито викрав мобільний телефон, взявши його у руки, почав тікати в напрямку дворів по вул. Прибузькій, у м. Хмельницькому, не зважаючи на крики малолітніх про повернення мобільного телефону.
Таким чином ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «MEIZU М5с» моделі М710Н, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1773,89 гривень, зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якого були кошти в сумі 65 гривень, який знаходився у прозорому силіконовому чохлі накладці для мобільного телефону вартістю 106,25 гривень, чим потерпілому батькові малолітньої ОСОБА_4 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 1970,14 гривень
Винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів та досліджених у суді.
Так, показаннями потерпілого ОСОБА_4 підтверджується, що дійсно 27 грудня 2017 року, близько 16:40 години його дочка перебувала в дворі будинку АДРЕСА_2 , її телефон був на бетонній плиті, діти слухали музику, підійшов незнайомий чоловік та забрав телефон, діти почали кричати, щоб повернув, але той не слухав і втік. Про факт викрадення телефону він дізнався від доньки, яка прийшла та розповіла про дані обставини, і тоді відразу звернулись в поліції. На сьогодні телефон повернутий, претензій матеріального характеру не має.
Крім показів потерпілого вина обвинуваченого також доводиться також іншими доказами.
Так, відповідно до витягу із ЄРДР від 28.12.2017 року внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 186 КК України, підставою внесення стала заява про злочин, яка зафіксована в протоколі про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.12.2017 року, відповідно до якого зафіксовані обставини зникнення мобільного телефону, дата та час даних подій та індивідуальні ознаки викраденого майна.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.12.2017 року із фото таблицями проведено огляд місця події за адресою: вул. Прибузька, м. Хмельницькому, двір будинку № 20, зафіксовано де знаходився мобільний телефон, а малолітня ОСОБА_7 вказала, куди попрямував чоловік, що забрав телефон та зафіксовано товарний чек, що підтверджує придбання мобільного телефону та упакування від мобільного телефону в якому вказано індивідуальні ознаки телефону: «MEIZU М5с» моделі М710Н, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .
Відповідно до протоколу огляду від 03.01.2018 року ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон «MEIZU М5с» моделі М710Н, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який йому намагався продати його рідний брата ОСОБА_5 , даний телефон було повернуто на зберігання ОСОБА_5 . А згідно протоколу огляду від 03.01.2018 року оглянутий мобільний телефон «MEIZU М5с» моделі М710Н, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який був наданий та вилучений у ОСОБА_5 , який повідомив, що даний телефон він забрав у дітей у дворі будинку АДРЕСА_2 .
Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03.01.2018 року свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка викрала мобільний телефон, яким користувалась ОСОБА_10 , а протоколу від 03.01.2018 року ОСОБА_5 був затриманий. відповідно до ч. 2 ст. 208 КПК України за сукупністю ознак і що потерпіла вказує на особу, яка вчинила злочин. Згідно висновку експерта про оцінку № 160107 від 16.01.2018 року встановлено і підтверджується, що ринкова вартість мобільним телефоном марки «MEIZU М5с» моделі М710Н на дату оцінки становить 1880 грн. 14 коп. з ПДВ.
Досліджені судом письмові докази суд визнає допустимими, оскільки вони отримання відповідно до положень ст. 103, 104, 105, 106, 223, 228, 234, 237 КПК України, учасники процесу не оспорювали їх допустимість.
Заволодіння майном і належність майна потерпілому доводиться самим речовим доказом мобільним телефон «MEIZU М5с» моделі М710Н, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який виданий обвинуваченим та переданий на зберігання потерпілому.
Вина обвинуваченого також доводиться його показами. Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, вказав, що дійсно він вчинив злочин, викрав мобільний телефон за тих обставин що вказані в обвинувальному акті, більше такого робити не буде, вказав, що на сьогодні своїх вільних коштів не має, їх треба ще заробити, на сьогодні сторожує, тому не зможе виконати громадські роботи, пояснив, що не визнавав вину на початку, оскільки боявся покарання. Обвинувачений не оспорював вартість майна, яким він заволодів.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 10 «Про судову практику у справах про злочин проти власності» визначено, що грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються, як викрадення.
Суд дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази в судовому засідання, здійснивши їх оцінку та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведена відповідними доказами в сукупності, і його слід визнати винним у вченні злочину за частиною 1 статті 186 КК України та дії слід кваліфікувати, як умисні дії, що виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж).
При призначені покарання обвинуваченому, його виду та міри суд враховує особу винного, тяжкість скоєного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також санкцію статі у якій особа обвинувачується.
Так, ОСОБА_5 на сьогодні на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
В обвинувальному акті вказано пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Проте суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки в ході підготовчого засідання та в ході судового розгляду обвинувачений заперечував факт вчинення злочину, лише під тягарем зібраних досудовим розслідуванням доказів останній визнав вину, тому суд вважає, що дану обставину, яка пом`якшує покарання, слід виключити, а визнати обставиною, що пом`якшує покарання сприяння розкриттю злочину.
Суд визнає, що обтяжуючою обставиною відповідно до вимог ст. 67 КК України є вчинення злочину відносно малолітнього.
За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_5 на сьогодні притягується до кримінальної відповідальності вперше, вину визнав, вчинив злочин середньої тяжкості, на сьогодні обвинувачений не працює, офіційного доходу не має, не виявив бажання відбувати покарання у вигляді громадських робіт, суд вважає, що за вчинене ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а враховуючи наявність обтяжуючих обставин суд вважає, що достатнім покаранням для виправлення та перевиховання і запобіганню нових злочині буде покарання строком 2 роки.
Одночасно суд враховуючи обставин передбачені ст. 75 та 76 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, вид призначеного покарання і його строк, особу винного, який на сьогодні не працює, має постійне місце проживання, є соціально адаптованою, молодою особою, наявність пом`якшуючих обставин покарання, а також що обвинувачений вперше притягується до відповідальності та враховуючи мету покарання передбачену ст. 50 КК України суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, шляхом звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Долю речових доказів, які є по справі, слід вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.
На досудовому слідстві обвинувачений був затриманий 03.01.2018 року та звільнений 05.01.2018 року, а також був затриманий 18.06.2018 рок та цього ж числа був звільнений за ухвалою суду, даний строк, що становить 4 календарних дні слід рахувати строком попереднього ув`язнення та зарахувати у строк відбування покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний у вигляді домашнього арешту, строк якого закінчився, підстав для його обрання не має.
Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 186 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: мобільним телефон «MEIZU М5с» моделі М710Н, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий потерпілому - залишити у ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний у вигляді домашнього арешту, строк якого закінчився, підстав для його обрання не має.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 03.01.2018 року по 05.01.2018 року включно та 18.06.2018 року, що становить 4 календарних дні зарахувати у строк відбування покарання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особа що перебуває під вартою з моменту вручення копії судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок набирає законної сили, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Головуючий