Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 369/10495/16-к
провадження № 51-9076ск18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2018 року про повернення апеляційної скарги.
Встановлені обставини
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_5 визнано невинуватим згідно пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, та виправдано за недоведеністю вчинення ним цього злочину.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2018 року прокурору повернуто апеляційну скаргу на вищевказаний вирок місцевого суду

на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Суть питання
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що висновок апеляційного суду щодо пропуску прокурором строку апеляційного оскарження вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року стосовно ОСОБА_5 є помилковим, оскільки копію цього судового рішення прокурором отримано 24 травня 2018 року, а апеляційну скаргу подано 22 червня 2018 року, тобто протягом 30-ти днів із дня отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК, якщо інше не передбачено цим Кодексом, апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру може бути подана протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до вимогст. 116 цього Кодексу процесуальні дії мають виконуватися у встановлені КПК строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року стосовно

ОСОБА_5 постановлено за участі прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 395 КПК останнім днем подачі апеляційної скарги для прокурора є 21 червня 2018 року.
Апеляційну скаргу на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року стосовно ОСОБА_5 прокурором подано

22 травня 2018 року (поза межами строку на апеляційне оскарження), в якій

не порушувалося питання про поновлення пропущеного строку.
Встановивши, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і без клопотання про його поновлення, апеляційний суд обґрунтовано на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу. Тому ухвала суду апеляційної інстанції постановлена компетентним судом згідно з нормами матеріального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення такого рішення.
Посилання ж прокурора на те, що апеляційну скаргу подано протягом 30 днів з дня отримання копії оскаржуваного вироку місцевого суду не ґрунтується на зазначених вище вимогах кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції є судом права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, а з наведеного вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Оскільки з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2018 року про повернення апеляційної скарги.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня

2018 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3