Справа № 460/1592/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові справу на підставі обвинувального акта по кримінальному провадженні, внесеному 18.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 та угоди про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карачинів Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 та у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підлягаючи проходженню строкової військової служби 26.03.2018 року, отримав під особистий розпис повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 з терміном прибуття до військового комісаріату на 17.04.2018, з подальшим вибуттям до Львівського обласного збірного пункту в складі команди № НОМЕР_1 для проходження строкової військової служби та, достовірно знаючи про час та місце відправлення до Львівського обласного збірного пункту, у зв`язку з призовом, маючи на меті злочинний умисел щодо ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи на те поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на строкову військову службу, умисно ухилився від призову на строкову військову службу, не з`явившись у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 ухилився від призову на строкову військову службу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області молодшим радником ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості від 23.04.2018, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України. Сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_5 покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням до підозрюваного судом вимог ст. 75 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ст. 335 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 335 КК України, оскільки він ухилився від призову на строкову військову службу.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинений злочин є невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік в межах санкції ст. 335 КК України.

Судвважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 норму ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, суд визнає за необхідне призначити іспитовий строк 1 рік.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2018, укладену між між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області молодшим радником ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 18.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк - 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1