1Справа № 335/3061/18 1-кс/335/8254/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, клопотання прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 289 КК України, в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування поданого клопотання, прокурор посилається на те, що 23.10.2018 року спливає визначений строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 .
21.09.2018 року на підставі доручення прокурора, підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисникам та потерпілим було повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 07.10.2018 року, але як вважає прокурор, з урахуванням положень ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені для строків досудового розслідування.

Таким чином, на думку прокурора, період з моменту повідомлення підозрюваним, їх захисникам та потерпілим про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування з 21.09.2018 року по 07.10.2018 року, який складає 16 днів, не включається у шестимісячний строк, визначений для досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000104.

Також, у клопотанні прокурор зазначає, що не зважаючи на завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, процедура ознайомлення з ними не завершена та наявні обставин, які унеможливлюють одночасне ознайомлення з матеріалами всіма підозрюваними та їх захисниками, а тому направити до суду обвинувальний акт та здійснити судом процедуру щодо призначення його до розгляду у межах строку дії запобіжного заходу, визначеної попередньою ухвалою слідчого судді, є не можливим.

Орган досудового розслідування вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 не вбачається, через те, що ризики, які були враховані судом при обранні відносно нього запобіжного заходу, визначеної попередньою ухвалою слідчого судді не зменшилися.

Тому, посилаючись на вищевказані обставини, прокурор просить продовжити строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі за № 0000104 від 20.03.2018 року, цілодобово, в межах строку досудового розслідування на 16 днів, тобто до 07.11.2018 року.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, та просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000104 від 20.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2018 року, до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04.06.2018 року, який в подальшому, ухвалою слідчого судді від 01.06.2018 року був продовжений до 30.07.2017 року включно.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.06.2018 року, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2018 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України зі строком до 30.07.2018 року.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року, підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 07.10.2018 року.
20.09.2018 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 289 КК України.
21.09.2018 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, надано доступ до матеріалів кримінального провадження в порядку ст.ст. 283, 290 КПК України.

Також, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 20.03.2018 року, до шести місяців, а саме до 07.10.2018 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018 року, підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії домашнього арешту, цілодобово, за адресою: АДРЕСА_1 , на шістнадцять днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.10.2018 року. Про вказане прокурор зазначає у клопотанні, проте вказаних ухвал сторона обвинувачення до матеріалів клопотання не додала.
Крім того, слід зазначити, що надавши на розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, прокурор повинен додати відповідні документи, що обґрунтовують дане клопотання, які належним чином повинні бути завірені, невиконання відповідної вимоги позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитись в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії. Але, всупереч зазначеної вимоги, надані до клопотання матеріали є лише ксерокопіями. Виходячи із зазначеного вище, вбачається, що вказане клопотання належним чином не оформлено.
Вирішуючи питання про продовження строку дії домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею враховуються наступне.
У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом та умови, за яких таке продовження можливе.
Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Так, слідчий суддя не приймає до уваги посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики, які дають підстави для продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема: п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як встановлено під час розгляду клопотання, прокурором у судовому засіданні ризики не було доведено та підтверджено жодним доказом, а ґрунтуються лише на припущеннях настання таких ризиків в майбутньому.
Слідчий суддя приходить до висновку, що доводи прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки ОСОБА_4 , що свідчить про формальний підхід органа досудового розслідування до даного процесуального питання.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, справу «Комарова проти України» від 16.05.2013 року, «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 09.01.2003 року у справі «Шишков проти Болгарії», пункт 40 рішення від 10.06.2008 року у справі «Тасе проти Румунії»).
Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017 справа № 1-28/2017 Конституційний Суд України зазначив про те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11.10. 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не порушував, оскільки доказів порушення підозрюваний запобіжного заходу прокурором у судовому засіданні надано не було, отже останній сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.
Також, слідчим суддею беруться до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, має зареєстроване місце реєстрації, місце мешкання, а також жодного разу не порушував обраний раніше до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У зв`язку з викладеним, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність об`єктивних даних, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 .
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, те, що у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та починаючи з 21.09.2018 року тобто вже більше місяця проходять дії, передбачені ст. 290 КПК України, слідчий судді вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 186, 193, 219, 309, 369-372, ч. 2 ст. 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 289 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29 жовтня 2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено 01 листопада 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1