02.11.2018 Справа № 380/1499/18
Провадження по справі № 1-кс/380/362/18
У Х В А Л А
2 листопада 2018 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,
Слідчий СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задовольнити.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , вважаю, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Вилучене майно, відповідно до ст.98 КПК України, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.10.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , вважаю, що дане клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки, доведено, що вилучене майно, на яке просить слідчий накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.
Керуючись ст.ст.131-132, 167,170-173,309 КПК України,
Клопотання слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1