Справа № 477/1982/17
Провадження № 1-кп/477/38/18
УХВАЛА

17 травня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області ускладі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_9 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000800 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло зазначене кримінальне провадження для його розгляду по суті пред`явлених обвинувачень.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам закону.

В обґрунтування цього вказував, що в обвинувальному акті обвинувачення викладене у такий спосіб, який перешкоджає ефективному захисту, є незрозумілим, некоректним та суперечливим. В ньому виклад фактичних обставин щодо кожного із обвинувачених повторюється, але конкретні дії кожного із них органом досудового розслідування не визначені, що робить його незрозумілим та нечітким, тому порушує право обвинуваченого на захист. В тому числі, не вказано яким чином обвинувачені прибули до місця подій, та вподальшому залишали їх, не вказана роль кожного із них, як наприклад хто мав відмичку, хто нею зірвав замок, і як можливо взагалі це зробити, хто проникав до приміщень та житла та викрадав майно, та як здійснювався розподіл викраденого.

Такі обставини порушують права обвинувачених на захист, оскільки вони позбавлені можливості здійснювати свій захист належним чином від чіткого конкретного та зрозумілого обвинувачення.

Крім того посилався, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні № 00000800 складено 30 липня 2017 року, хоча у ньому зазначено час вчинення злочинів ОСОБА_6 початок серпня 2017 року, що може свідчити про ймовірну фальсифікацію відомостей органом досудового слідства, так як кримінальне провадження зареєстроване раніше ніж вчинені злочини.

Обвинувачені та інші захисники клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що законних підстав для повернення обвинувального акту не заявлено, оскільки він складений у відповідності до вимог закону і в ньому зазначені всі необхідні передбачені законом елементи.

Суд, заслухавши клопотання захисника ОСОБА_7 , думку учасників відносно нього, перевіривши обвинувальний акт, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту визначені у ст. 291 КПК України, в тому числі, згідно з ч. 2 цієї статті він повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

В обвинувальному акті, що надійшов на розгляд суду, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В той же час, суд вважає, що прокурор не повністю дотримався вимог зазначеного закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

При надходженні обвинувального акту до суду він перевіряється судом у підготовчому судовому засіданні на відповідність положенням ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі дотримання у ньому вимог, передбачених п. 5 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається із тексту обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у таємному заволодінні за попередньою змовою групою осіб майном громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вчинене з проникненням у інше приміщення та у житло в садівничому товаристві Інгулка Вітовського району Миколаївської області.

Разом з тим, викладаючи фактичні обставини щодо вчинення

ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, органом досудового слідства не зазначені фактичні обставини щодо способу та обставин його вчинення, конкретність дій ОСОБА_6 та інших обвинувачених, роль та дії кожного із співучасників в інкримінованих їм злочинів, а також мотиви їх дій, що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як наприклад, в обвинувальному акті вказані їх дії загальними фразами: проникли до приміщення сторожки садівничого товариства; проникли до садівничих будинків потерпілих; зняли за допомогою викрутки решітку з будинку; за допомогою відмички зірвали навісний замок та ін. Але які конкретно дії кожен із них вчиняв не зазначено.

У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є одним із найважливіших елементів обвинувального акту, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

В той же час, наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 фактичні дані в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, вчиненого кожним із обвинувачених.

Таким чином суд погоджується з клопотанням захисника у цій частині про невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , який разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В той же час не заслуговують на увагу посилання захисника про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з інших підстав: не зазначення конкретної дати та часу правопорушень; відсутність даних про розподіл викраденого майна чи коштів від його реалізації; складання обвинувального акту 30 липня 2017 року, а вчинення злочинів у серпні того ж року.

Так, обвинувальний акт у цьому провадженні складений та затверджений прокурором 28 вересня 2017 року, а 30 липня 2017 року було зареєстровано перше кримінальне провадження № 0000800, з яким потім були об`єднані інші провадження№00000852,№00000853,№00000888, що вбачається як із самого обвинувального акту, так і з реєстру матеріалів досудового розслідування.

В обвинувальному акті зазначено про час вчинення злочину як то встановлено прокурором, тому якщо конкретної дати та конкретного часу вчинення злочину не було з`ясовано під час слідства, то вимагати цього від прокурора немає підстав.

Відсутність в обвинувальному акті визначення долі викраденого майна також не впливає на формулювання обвинувачення та не може бути причиною, яка перешкоджає судовому розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 291, 314, КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000800 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1