В И Р О К
Іменем України

19 жовтня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Станівці, Кіцманського району, Чернівецької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 під час проходження навчальних зборів у військовій частині НОМЕР_1 вирішив стати на злочинний шлях.

Так, 05 серпня 2018 року близько 18 години ОСОБА_4 , у порушення ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби, а саме навчальні збори резервістів оперативного резерву першої черги, які проводились на 37 загальновійськовому полігоні ДШВ, що розташований поблизу АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням військових обов`язків до 04 вересня 2018 року.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

11 вересня 2018 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Розглядаючи у судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор вважає, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000208 угоду про визнання винуватості від 11 вересня 2018 року, укладену між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: