Справа №639/6734/16-к
Провадження № 1-кс/639/880/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному 14.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001856 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, розлученої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаною щодо недієздатності у зв`язку зі стійким хронічним психічним розладом у формі шизофренії раніше їй незнайомої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішила стати на шлях протиправної діяльності у сфері злочинів проти особистих прав людини, пов`язаної з використанням опіки з корисливою метою на шкоду підопічному, а також у сфері злочинів проти власності, за наступних обставин:
Так, ОСОБА_5 , починаючи з 29.05.2008 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова (справа № 2-0-51/08), за заявою виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради, як органу опіки та піклування, призначено опікуном визнаною недієздатною ОСОБА_9 , тобто вона, як фізична особа, відповідно до вимог закону, а саме Цивільного Кодексу України, повинна була добросовісно здійснювати функції опікуна.
Саме з того часу на ОСОБА_5 , як опікуна, було покладено обов`язки, пов`язані з піклуванням за підопічною, зі створенням для неї необхідних побутових умов, забезпеченням належним доглядом та лікуванням, а також прийняттям мір щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної. Крім того, ОСОБА_5 , як опікун, була зобов`язана дбати про збереження та використання майна підопічної в інтересах останньої, самостійно здійснювати витрати, необхідні для задоволення потреб підопічної, за рахунок її (підопічної) пенсії, аліментів та отриманих доходів від відчуження майна. Також ОСОБА_5 , будучи опікуном, мала право використовувати майно підопічної в інтересах останньої. При цьому ОСОБА_5 , як опікун, повинна була надавати щорічно, не пізніше 1 січня, до органів опіки та піклування звіт про свою діяльність за минулий рік відносно захисту прав та інтересів підопічної, в тому числі відносно зберігання належного їй майна та житла.
Однак, ОСОБА_5 , усвідомлюючи значимість покладених на неї обов`язків щодо здійснення догляду за недієздатною ОСОБА_9 , вирішила стати на шлях вчинення злочинної діяльності, пов`язаної з використанням опіки з корисливою метою на шкоду підопічній.
Так, ОСОБА_5 , починаючи з 29.05.2008 року по 06.08.2008 року, діючи умисно, та, проявляючи злочинне нехтування щодо настання можливих наслідків у відношенні підопічної ОСОБА_9 вчинила наступне:
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спочатку звернулась 15.07.2008 року до виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові із заявою про надання їй дозволу щодо продажу від імені недієздатної ОСОБА_9 , опікуном якої вона була на той час, житлової квартири, власником якої була її підопічна на підставі свідоцтва про право власності на житло за реєстраційним № НОМЕР_1 від 25.06.2008, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з викладеним, задовольнивши заяву ОСОБА_5 , виконавчий комітет Жовтневої районної ради у м. Харкові 05.08.2008 виніс рішення №47-17, згідно якого останній було надано дозвіл на продаж зазначеної квартири розташованої за вищевказаною адресою від імені підопічної ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_5 , зловживаючи опікунськими правами, та, злісно не виконуючи покладені на неї обов`язки по догляду за особою, над якою встановлено державним органом опіки, використовуючи свої повноваження, як опікуна недієздатної ОСОБА_9 , переслідуючи корисливі цілі, діючи на шкоду інтересам підопічної, в порушення положень ст.ст. 67, 72 Цивільного Кодексу України, маючи на руках рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові від 05.08.2008 за №47-17, уклала договір від 06.08.2008 купівлі - продажу належної її підопічній квартири з ОСОБА_10 , у відповідності до якого формально буцімто отримала від останнього грошові кошти в сумі 21500 гривень, а фактично отримала від нього за продаж квартири грошові кошти в сумі 46000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України у перерахунку на гривню на момент вчинення кримінального правопорушення становило 222 847 гривень.
При цьому, ОСОБА_5 , приховуючи свої умисні, злочинні дії щодо вчинення протиправного використання опіки з корисливою метою на шкоду підопічної недієздатної ОСОБА_9 , в порушення рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові за № 47-17 від 05.08.08, згідно якого їй було надано дозвіл на продаж вищевказаної квартири та купівлю на ім`я підопічної житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходилися у АДРЕСА_3 , не здійснила придбання останній зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями, а придбала 05.02.2009 житловий будинок АДРЕСА_4 , сплативши ОСОБА_11 3000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України у перерахунку на гривню на момент вчинення кримінального правопорушення становило 23100 гривень.
В результаті вищевказаного діяння ОСОБА_5 у зазначений період часу вчинила всі дії, які вважала за необхідне, щодо явного погіршила житлових умов свої підопічної ОСОБА_9 , так як вказаний житловий будинок ОСОБА_5 , згідно договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_12 за 17896 гривень, а фактично передала останньому грошові кошти в сумі 3000 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_5 , злісно не виконуючи покладені на неї обов`язки, як опікуна по догляду за особою, над якою встановлено опіку, а також зловживаючи опікунськими правами, маючи корисливий мотив, на шкоду підопічної, умисно порушила майнові права недієздатної ОСОБА_9 , шляхом укладання невигідних для останньої договору продажу нерухомого майна.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 167 КК України, тобто зловживання опікунськими правами, а саме: використання опіки з корисливою метою на шкоду підопічної.
При цьому, ОСОБА_5 , будучи опікуном недієздатної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з єдиним злочинним умислом, в ході вчинення зловживання опікунськими правами, також стала на шлях привласнення чужого майна, яке їй було ввірене державним органом в особі виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради, як органу опіки та піклування, в особливо великих розмірах за наступних обставин:
Так, ОСОБА_5 , як раніше вже було зазначено, починаючи з 29.05.2008 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова (справа № 2-0-51/08), за заявою виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради, як орган опіки та піклування, після призначення стала опікуном ОСОБА_9 , яку визнано недієздатною.
Саме з того часу на ОСОБА_5 , як опікуна, було покладено обов`язки, пов`язані з піклуванням щодо збереження та використання майна підопічної в інтересах останньої. Також ОСОБА_5 , будучи опікуном, мала право за згодою виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради, як органу опіки та піклування, використовувати майно недієздатної ОСОБА_9 , яке їй було ввірене виконавчим комітетом Жовтневої районної у м. Харкові ради, як органом опіки та піклування, в інтересах останньої.
При цьому ОСОБА_5 , починаючи з 29.05.2008, вирішали стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з привласненням чужого майна ( грошових коштів), належного її підопічній, ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел та втілюючи його в життя, спрямований на привласнення чужого майна у вигляді грошових коштів, які вона задумала отримати в результаті продажу нерухомого майна, належного підопічній ОСОБА_9 , але фактичним власником якого являвся виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Харкові ради, як орган опіки та піклування, вона спочатку звернулась 15.07.2008 до виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові із заявою про надання їй дозволу щодо продажу від імені недієздатної ОСОБА_9 , опікуном якої вона вже стала на той час, житлової квартири, оформленої на її підопічну згідно свідоцтва про право власності на житло за реєстраційним № НОМЕР_1 від 25.06.2008, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якої на день продажу (06.08.2008) становила 240 407 гривень, що підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1535 від 27.05.2015.
У зв`язку з викладеним, задовольнивши заяву ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про злочинний намір останньої, виконавчий комітет Жовтневої районної ради у м. Харкові 05.08.2008 виніс рішення №47-17, згідно якого їй було надано дозвіл на продаж ввіреної квартири, розташованої за вищевказаною адресою від імені підлеглої ОСОБА_9 ,
В подальшому ОСОБА_5 , зловживаючи опікунськими правами, та, злісно не виконуючи покладені на неї обов`язки по догляду за особою, над якою встановлено державним органом опіки, використовуючи свої повноваження, як опікуна недієздатної ОСОБА_9 , якому надано право на розпорядження ввіреним нерухомим майном останньої, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, та, бажаючи настання можливих особливо тяжких наслідків у вигляді матеріальної шкоди інтересам недієздатної ОСОБА_9 , в порушення положень ст.ст. 67, 72 Цивільного Кодексу України, маючи на руках рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові від 05.08.2008 за №47-17, уклала з ОСОБА_10 договір купівлі продажу, датований 06.08.2008, належної її підопічній квартири, юридично-правовим власником якої вважався на той час виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Харкові ради, як орган опіки, та піклування, у відповідності до якого формально буцімто отримала від останнього грошові кошти в сумі 21500 гривень, а фактично отримала від нього за продаж квартири грошові кошти в сумі 46000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України у перерахунку на гривню на момент вчинення кримінального правопорушення становило 222 847 гривень.
Таким чином, вона, діючи зі злочинним умислом, вчинила всі дії, які вважала за необхідне, для того, щоб звернути на свою користь вказану суму грошових коштів, тобто 46000 доларів США, якими в подальшому стала розпоряджатися на власний розсуд.
При цьому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на привласнення отриманих грошових коштів від продажу нерухомого майна, належного недієздатній потерпілій, діючи умисно, в порушення рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові за № 47-17 від 05.08.08, згідно якого їй було надано дозвіл на продаж вищевказаної квартири, а також покладено обов`язок щодо купівлю житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходилися у АДРЕСА_3 , на ім`я підопічної, не здійснила придбання останній зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. У свою чергу ОСОБА_5 , розпоряджаючись на власний розсуд отриманими від продажу нерухомого майна грошовими коштами, придбала 05.02.2009 для підопічної ОСОБА_9 житловий будинок АДРЕСА_4 , сплативши ОСОБА_11 3000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України у перерахунку на гривню на момент вчинення кримінального правопорушення становило 23100 гривень, а решту грошових коштів залишила собі.
В результаті вищевказаного діяння ОСОБА_5 у зазначений період часу вчинила всі дії, які вважала за необхідне, щодо привласнення грошових коштів в сумі 46 000 доларів США (еквівалент 222 847 гривень), виручених від продажу чужого нерухомого майна, ввіреного їй державним органом в особі виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради, як органу опіки, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 в ході неналежного виконання покладених на неї обов`язків, як опікуна по догляду за особою, над якою встановлено опіку, а також зловживаючи опікунськими правами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнила грошові кошти в особливо великих розмірах в сумі 222 847 гривень, що в шістсот і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, отримані від продажу нерухомого майна, належного недієздатній потерпілій, інтереси якої на той час представляв виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Харкові ради, як орган опіки та піклування, та розпорядилася ними на власний розсуд.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_5 також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна в особливо великих розмірах.
Слідчий у своєму клопотанні вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, та з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає доцільним обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за теперішнім місцем проживання підозрюваної. Також посилалася на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий ОСОБА_4 також підтримав подане клопотання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте обґрунтувати та підтвердити їх документально не зміг. Вважав доцільним обрати запобіжний захід, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, на які посилалися прокурор і слідчий та відсутність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 відповідних кримінальних правопорушень.

Підозрювана ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також заперечувала, зазначивши, що злочини, у вчиненні яких вона підозрюється, не вчиняла.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду докази, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001856 від 14.07.2016 року, з відображенням попередньої правової кваліфікації злочинів за ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 191 КК України.

24.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 167 , ч. 5 ст. 191 КК України за наведених вище обставин.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, якими слідчий обґрунтовує своє клопотання , обґрунтованість підозри підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами: допитом свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , інших, в тому числі і недієздатної особи ОСОБА_9 та протоколом обшуку від 24.04.2018р. Інших наявних доказів, які б свідчили про вчинення особою, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто привласнення чужого майна в особливо великих розмірах, слідчому судді не надано, що позбавляє останнього пересвідчитися у вагомості наявних доказів вчинення підозрюваною вказаних правопорушень.
Також зі змісту поданого клопотання слідчий посилається на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому підтвердження існування таких обставин, слідчому судді не надано.
Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч.1 ст.194 КПК України яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.
Проте, доказів того, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущеннями сторони обвинувачення.
При цьому ризик переховування підозрюваної не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.
Ризик про можливість вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає сумнівним та розцінюється слідчим суддею як домисел, оскільки ОСОБА_5 раніше не судима та зі змісту клопотання вбачається, що події про які йдеться у клопотанні трапилися у 2008 році, а тому такі твердження слідчого є лише припущеннями.
Крім того, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявність постійного місця проживання та реєстрації, що в свою чергу свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваної та спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваної.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, п ередбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 194 КПК України та зважаючи на те, що ані слідчим, ані прокурором у судовому засіданні не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, приходить до висновку про необхідність постановлення ухвали про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 191, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1