АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність процесуального прокурора в межах кримінального провадження,
за участю учасників кримінального провадження:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність процесуального прокурора в межах кримінального провадження.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що, як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_5 звернувся до суду з вимогами, що не входить до вичерпного переліку ч. 1 ст. 303 КПК України рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому апелянт, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вказує на допущені, на його думку, порушення норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що слідчим суддею було порушено вимоги ст. 306 КПК України, оскільки розгляд скарги не може відбуватись за відсутності особи, яка подала скаргу, або її захисника, представника.

Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва відмовив у розгляді скарги ОСОБА_5 по суті без законних підстав, чим порушив гарантоване право на справедливий доступ до правосуддя та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.
До розгляду скарги по суті, слідчому судді надані всі необхідні докази щодо незаконного продовження строку досудового розслідування з огляду на факти встановлені ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року.

Також апелянт вважає, що триваюча бездіяльність слідчого та процесуального керівника - прокурора, що полягає у невиконанні ним приписів ст. ст. 219, 284 КПК України та виражається у не закритті ним кримінального провадження у визначений кримінальним процесуальним законом строк, порушує право на захист, що передбачене, у томі числі, положенням п.1 ст. 6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу до Конвенції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
З матеріалів судового провадження убачається, що підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000138 від 18.08.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність процесуального прокурора в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, у якій просив зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 - процесуального керівника ОСОБА_7 або іншого процесуального керівника, в провадженні якого перебуватиме процесуальне керівництво досудового розслідування, закрити вказане кримінальне провадження.
Підставою для закриття кримінального провадження, на думку скаржника ОСОБА_5 , було те, що після оголошення йому підозри закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, а відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження повинно бути закрито, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
В скарзі ОСОБА_5 зазначено, що оскільки прокурор не виконав вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, то допустив цим бездіяльність, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена до суду.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, слідчий суддя зазначив, що вказана у скарзі бездіяльність не входить до вичерпного переліку ч. 1 ст. 303 КПК України щодо рішень дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового слідства.
Такий висновок ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.
Дійсно, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадків повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Стаття 284 КПК України була доповнена пунктом 10 відповідно до Закону України № 2147-VI від 03 жовтня 2017 року та введений в дію з 15 березня 2018 року з відміткою про те, що він не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000138 були внесені 18 серпня 2015 року, тобто до введення в дію закону, який не має зворотної сили і не може бути застосований до кримінальних проваджень, відомості по яких були внесені до введення в дію закону, отже у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не може бути застосовано вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а відтак у прокурора не виникло обов`язку виконувати вимоги вказаного закону.
Окрім того, у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження лише пов`язано із закінченням строків досудового слідства, проте вказаною нормою не встановлено будь-яких строків для закриття кримінального провадження, а відтак бездіяльність прокурора, яка полягає у не закритті кримінального провадження, не могла бути оскаржена у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що, в порушення вимог ст. 306 КПК України, розгляд скарги ОСОБА_5 відбувся без його участі чи без участі його захисника є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.
Так, у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а тому не повинен був застосовувати вимоги ст. 306 КПК України.
Щодо посилання апелянта на докази про незаконне, на його думку, продовження строку досудового розслідування, у тому числі, і встановлені ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, то колегія суддів зважає на те, що ці питання також не могли бути предметом розгляду слідчим суддею у даному провадженні, з огляду на те, що у скарзі на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 посилався на закінчення строків досудового розслідування у його провадженні, як на доконаний факт.

Посилання апелянта на те, що відмовою у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора слідчий суддя порушив право скаржника на справедливий судовий розгляд є необґрунтованим, оскільки скарга ОСОБА_5 не підлягала розгляду за правилами ст. ст. 303, 304, 306 КПК України, відмова у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора може бути оскаржена в апеляційному порядку та скаржник скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність процесуального прокурора в межах кримінального провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/3423/2018
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1