Справа № 405/5532/17
УХВАЛА

10 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009296 від 14.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 14 травня 2018року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 12 липня 2018року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 12.07.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки продовжують існувати ризики кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів, що вказує на схильність до вчинення злочинів, немає постійного місця проживання та реєстрації, немає міцних сталих соціальних зв`язків. За таких обставин прокурор просив продовжити ОСОБА_5 термін перебування під вартою на строк 60 днів.

Обвинувачений та його адвокат вирішення даного питання залишили на розсуд суду. При цьому адвокат обвинуваченого зазначив про необхідність врахування стану здоров`я обвинуваченого.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та адвоката, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з такого.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Частиною першою ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини. Так рішенням ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України» зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, маючи не зняту і не погашену судимість. Разом з цим, судом взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не займався суспільно-корисною працею, не мав постійного джерела доходу, неодружений, що свідчить про відсутність міцних сталих соціальних зв`язків.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від суду та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд прийшов до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 07 вересня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 07 вересня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1