Номер провадження № 1-в/243/241/2018
Номер справи 243/4145/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» липня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області), заяву
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого:
26 травня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, та приєднанням на підставі ст. 71 КК України частково невідбутого покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року, - до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
про застосування Закону України «Про амністію», -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 від 03 листопада 2017 року про можливість застосування Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року
В судовому засіданні прокурор заяву засудженого ОСОБА_4 просила вирішити на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_4 належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду Заяви, про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.93).
Суд, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність повернення заяви засудженому, виходячи з таких встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства.
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, та приєднанням на підставі ст. 71 КК України частково невідбутого покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року, - до 5 (п`яти) років позбавлення волі.(а.с.29-31).

Вирок набув чинності 27 червня 2017 року(а.с.32).

Відповідно до даних Селидівської виправної колонії (№ 82), на сьогодні ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 26 травня 2016 року у вказаній установі покарань( а.с.22-26).

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII

Відповідно до ст. 10 Закону України Про амністію у 2016 році виконання цього закону покладається на суди.

Так, амністія в Україні оголошується спеціальним законом (стаття 92 Конституції України) і в кримінальному праві є складовою частиною інституту звільнення від покарання та його відбування (розділ ХІІ КК), отже, питання застосування амністії підлягає вирішенню в межах кримінальної процедури. Порядок і процедура застосування амністії регулюються відповідним законом, із урахуванням положень Закону України від 01.10.1996 № 39296-ВР «Про застосування амністії в Україні» ( Постанова Верховного суду України від 11 лютого 2016 року по справі № 5-331кс16 ).

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Як зазначила судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) у своєму листі за вих.№223-75/0/4-14 від 26 травня 2014 року, під час виконання вироку питання застосування ЗУ Про амністію у 2014 році, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, має вирішуватися у порядку передбаченому ст. 9 ЗУ Про амністію у 2014 році, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Аналіз ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році» дозволяє дійти висновку, що обов`язок вирішення питання про застосування амністії покладається на суди.

Втім, питання щодо територіальної підсудності таких справ не врегульовано ні чинним КПК, ні ЗУ «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин, суд погоджується із позицією судової палати ВССУ щодо територіальної підсудності справ про застосування амністії, за якою цей обов`язок покладається на суди за місцем виконання вироку суду.

Суд зазначає, що така позиція буде відповідати у повному обсязі вимогам ст. 7 КПК України, оскільки саме за місцем виконання вироку судом у повному обсязі будуть дотримані вимоги ст. 11 ЗУ «Про амністію у 2016 році», відповідно до якої, зокрема, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

На теперішній час вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2016 року відносно ОСОБА_4 набув законної чинності та виконується. ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком в Селидівській виправній колонії (№ 82) за межами територіальної підсудності Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, за таких обставин, підстави для призначення заяви для розгляду відсутні, а заява ОСОБА_4 підлягає поверненню засудженому для подання до належного суду.

Аргументуючи свою позицію щодо повернення заяви засудженого, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК, з урахуванням положень розділу VIII КПК «Виконання судових рішень».

Зазначені вище статті викладені у главах 28 та 29 КПК («Судовий розгляд» та «Судові рішення») та безпосередньо не передбачають такого процесуального рішення, як повернення клопотання на підставі порушення правил підсудності. Разом із тим кримінальне процесуальне та кримінально-виконавче законодавство у багатьох випадках встановлює часові обмеження щодо права на звернення з відповідним клопотанням у разі відмови у його задоволенні. До таких обмежень відноситься звернення особи про застосування до неї амністії.

З огляду на наведені положення та враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст. 539 КПК, суд не здійснює розгляд по суті клопотання, вважаємо, що встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд з урахуванням положень ст. 539 КПК вправі прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду.

Наведена позиція висловлена в Узагальненнях судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, викладених ВССУ( http://sc.gov.ua/ua/uzagalnennja_sudovoji_praktiki.html).

Аргументуючи свою позицію щодо розгляду питання у судовому засіданні з обов`язковим викликом заінтересованих осіб, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Також вимога щодо обов`язкового виклику засудженого закріплена у ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Разом з тим, ч. 5 ст. 539 КПК, щодо обов`язковості участі засудженого під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку за відсутності клопотань останнього про проведення судових засідань без його участі. Так, зазначеною нормою закону передбачено, що в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання повідомляються інші особи, визначені у ч. 4 ст. 539 КПК. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце і час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою.

Незважаючи на те, що повернення заяви про застосування амністії для подачі до належного суду за своєю правовою природою не є розглядом такої заяви по суті, на думку суду, розгляд цього питання з обов`язковим викликом заінтересованих осіб у судове засідання буде відповідати загальним засадам чинного КПК України, передбаченим ст. 7 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 537, 539 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про можливість застосування Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року повернути засудженому для подальшого звернення до належного суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок відносно ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

З оригіналом згідно.

Ухвала не набула законної чинності.

Головуючий суддя ОСОБА_1