АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/2360/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/715/18 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою старшого слідчого судді задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилучених речей у кримінальному провадженні №0000903 від 17.04.2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.
Накладено арешт на предмети кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0000903 від 17.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, які були вилучені в ході огляду місця події 17.04.2018 року, а саме на: білі навушники марки «Sumsung», чоловічий гаманець коричневого кольору, в якому міститься 1 долар США, українська валюта у кількості 3 482 грн., копійки у сумі 4 грн. 35 коп., банківські картки у кількості 2 шт., годинник з металу жовтого кольору з надписом Roamer 1888 з ремінцем коричневого кольору, мобільний телефон марки «Sumsung» у корпусі чорно-синього кольору, корпус та екран мають механічні пошкодження, під кришкою акумуляторна батарея, Imei - НОМЕР_1 , сім картка Київстар з № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Sumsung» у корпусі золотистого кольору з потертостями, під кришкою акумуляторна батарея, Imei НОМЕР_3 , сім картка - МТС з № НОМЕР_4 , службове посвідчення НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_8 , які поміщені до прозорих поліетиленових пакетів у кількості 5 шт. чоловічі кросівки замшеві, коричневого кольору з білою підошвою марки Puma розміром 44,5, які поміщені до голубого поліетиленового пакету, мобільний телефон «Моторола W230» у корпусі чорного та червоного кольору, на корпусі є пошкодження у вигляді подряпин та частково відсутня фарба, Imei - НОМЕР_6 , сім-карткою оператору «лайф», мобільний телефон «Самсунг J7» у корпусі чорного кольору, Imei 1- НОМЕР_7 , Imei 2 - НОМЕР_8 , сім-карткою оператору «лайф», номер НОМЕР_9 , один слід руки на трьох відрізках липкої стрічки з телефону «Самсунг J7», сліди рук на одному відрізку липкої стрічки, два змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, один марлевий тампон - змив з поверхні та зразок марлевого тампону, з метою подальшого забезпечення їх збереження.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 17 квітня 2018 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло зазначене клопотання.

Задовольняючи частково клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вказане майно є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_8 : два мобільні телефони марки «Самсунг», чоловічий гаманець, грошові кошти в сумі 3 481, та копійки в сумі 4 грн. 35 коп., банківській картки у кількості 2 шт., годинник, службове посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , чоловічі кросівки.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Прокурор та захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відсутність прокурора та захисника в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що старшим слідчим судді задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000903 від 17.04.2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України. (а.с. 2-5).

Також з клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання від 17 квітня 2018 року слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України та ст.172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

В ч.3 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому доводи апелянта є необґрунтованим.

Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України регламентовано перелік тимчасово вилученого майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
А тому посилання адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на те, що відсутні правові підстави для арешту майна підозрюваного ОСОБА_8 апеляційним судом не приймається.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.
Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться про арешт майна, передбачений п.1 ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 19 квітня 2018 року обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2018 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженні №0000903 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді