Справа №613/937/17 Провадження № 1-кп/613/36/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові обвинувальні акти по кримінальним провадженням №0000412 від 21 червня 2017 року, №0000247 від 21 квітня 2017 року, №0000654 від 23 вересня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26 лютого 2002 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

09 квітня 2003 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

24 жовтня 2005 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

09 жовтня 2007 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

05 березня 2012 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

26 лютого 2013 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395,ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

06 червня 2013 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходяться кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки стосовно останнього обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 12 липня 2018 року. Також, враховуючи існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу та його продовження, наявні і на даний час, а саме те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має постійного місця роботи, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не має сталих соціальних зв`язків у суспільстві; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, що підтверджується застосуванням насильства до потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді клопотання прокурора покладався на думку суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, оскільки вважає його необґрунтованим.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до слідуючого:

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року було продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 липня 2018 року.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Будь-яких даних про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи, що на даний час суд продовжує розгляд кримінального провадження, судом не допитані свідки, не досліджені матеріали кримінальних проваджень, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 10 серпня 2018 року включно, з подальшим його утриманням в Харківській установі виконання покарань (№ 27).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя