Дата документу 21.09.2018
Справа № 334/6917/18
Провадження № 1-кс/334/2738/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000477 від «15» лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на підставі договору оренди землі №00696 від 29.12.2016 передана у користування земельна ділянка із кадастровим номером :05:009:0155 за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до умов договору земельна ділянка передана для розташування кафе.

Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.03.2017, про що вчинено запис за № 19349895.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, право користування земельною ділянкою із кадастровим номером :05:009:0155 за адресою АДРЕСА_2 виникло у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 01.03.2017.

Разом із тим, як встановлено досудовим розслідуванням, згідно із Актом перевірки № 108/07.03.2018, складеним Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області у 2016 році, ще до виникнення права на земельну ділянку, ОСОБА_5 було збудовано на місці літнього майданчику одноповерхову будівлю ламаної форми в плані (зовнішні стіни дерев`яний каркас з утепленням та обшивкою із зовнішнього боку пластиковими панелями, з внутрішнього боку пластиковими панелями, частина фасадів засклена метало-пластиковими вітражами, фундаменти монолітні бетонні, несучі конструкції дерев`яні стійки, покриття металочерепиця по дерев`яним конструкція даху). Будівля поділена на два окремі приміщення суцільною перегородкою: до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » організовано окремий вхід з боку вул. Лермонтова, до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » організовано два окремі входи з боку пр. Соборного та АДРЕСА_3 .

Відповідно до ДСТУ-НБВ.1.2-16:2013 «Визначення класів наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» зазначений об`єкт будівництва належить до класу наслідків (відповідальності) СС1.

Будівництво здійснювалось ОСОБА_5 без затверджених проектних рішень, а також без отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт (декларації про початок виконання будівельних робіт).

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Проведеним 07.03.2018 оглядом земельної ділянки (із залученням сертифікованого інженера-геодезиста) встановлено, що площа самочинно збудованого об`єкту складає 150 м.кв., що згідно із положеннями ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» виключає можливість кваліфікувати дану споруду як тимчасову.

Відповідно до висновку експерта № 361-18 від 01.08.2018 будівля торговельного призначення, яка була самочинного збудована ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 має технічні ознаки нерухомого майна та не є тимчасовою спорудою.

Також, за результатами топографо-геодезичних вимірювань, проведених під час огляду встановлено, що частина самочинно збудованої споруди площею 10 м. кв. знаходиться поза межами земельної ділянки із кадастровим номером :05:009:0155.

За інформацією Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради земельна ділянка, на якій розташований самочинно збудований об`єкт знаходиться в охоронній зоні історичних ареалів, межі якої затверджені Наказом Міністерства культури України № 814 від 31.07.2012 «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України».

Таким чином, своїм умисними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України, яке кваліфікується як: самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

27.04.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

27.06.2018 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців.

Ухвалою слідчого судді від 17.07.2018 до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки передбачені ст..194 КПК України, строком до 27.07.2018 року включно, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою..

За інформацією Державної прикордонної служби України 18.07.2018 підозрювана ОСОБА_5 виїхала за межі України, за місцем роботи та проживання підозрювана була відсутня, її місцезнаходження не відоме, у зв`язку із чим 20.07.2018 ОСОБА_5 оголошена у розшук, досудове розслідування зупинено.

20.09.2018 місцезнаходження розшукуваної ОСОБА_5 було встановлено.

Підозрювана ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості, за який, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 1 до 3 років.

Слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , та покласти на неї зобов`зання.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просить його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо підстав застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 179 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 проти клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечувала та просила відмовити у задоволенні клопотання, пояснила суду, що виїхала тільки після закінчення терміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 також просила відмовити у задоволенні клопотання.

Судом встановлено, 15.02.2018 р було внесено в ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 15.02.2018 року до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинили самочинне будівництво на самовільно зайнятої земельної ділянці (ЖЕО 4118).

27.04.2018 року підозрювану ОСОБА_5 повідомлено про підозру.у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України

17.07.2018 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27.07.2018 року включно.

20.09.2018 року постановою слідчого відновлено кримінальне провадження відносно ОСОБА_5

20.09.2018 р. ОСОБА_5 була допитана в якості підозрюваної

Як зазначає слідчий 27.06.2018 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців. Однак документів, що підтверджують продовження строки досудового розслідування слідчий не надав. До матеріалів справи надано лише постанову про відновлення кримінального провадження від 20.09.208р.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та інших дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри в скоєнні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають слідчому судді підстави, що підозрюваний може не виконати покладені на нього обов`язки.

Враховуючи, що слідчим не надано постанови про продовження досудового слідства, а запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею тільки під час досудового слідства, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УXВАЛИВ:

В задоволені клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Оголошення повного тексту ухвали 24 вересня 2018 р. о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1