Справа № 577/708/18
Провадження № 1-кп/577/218/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0001230 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня-спеціальна, розведена, непрацюючої, раніше судимої:

1) 14.03.1994 року Конотопським міським судом за ст.ст. 101 ч.1, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 ріки;

2) 19.11.1999 року Конотопським міським судом за ст.ст. 140 ч.3, 44 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) 11.06.2002 року Конотопським міським судом за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 25.10.2007 року Конотопським районним судом за ст.121 ч.2 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 17.01.2018 року Конотопським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до арешту строком 6 місяців, на даний час відбуває покарання,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2017 року у вечірній час ОСОБА_5 , яка раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності за злочин проти власності і має не зняту та непогашену судимість, перебувала разом з потерпілим ОСОБА_4 біля супермаркету «АТБ», що знаходиться по пр.Миру, 79 в м.Конотоп. Під час розмови ОСОБА_5 попросила у ОСОБА_4 банківську картку для придбання в магазині продуктів харчування і спиртного. Не бажаючи надавати ОСОБА_4 зім`яв картку і викинув, а сам пішов додому. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір на таємне заволодіння коштами потерпілого, що знаходились на банківському рахунку, а тому піднявши пом`яту банківську картку і дізнавшись у ОСОБА_6 пін-код, який став відомий останній під час оплати ОСОБА_4 в магазині придбаного товару, обвинувачена, усвідомлюючи, що її дії є таємними, повторно вчинила крадіжку чужого майна шляхом зняття через банкомат коштів належних потерпілому загальною сумою 10000 грн., які використала на придбання спиртного та продуктів харчування.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнала себе винною і підтвердила факт вчинення нею 10.09.2017 року, крадіжки коштів належних потерпілому ОСОБА_4 за обставин і в спосіб викладених вище. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати, запевняє, що більше такого не повториться. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обставини злочину не пом`ятає, оскільки того дня був дуже п`яний. Під час досудового розслідування дізнався, що гроші з його банківської картки викрала ОСОБА_5 . Частину коштів в розмірі 300 грн. йому повернуто, а тому просить стягнути з обвинуваченої 9700 грн. задовольнивши позовні вимоги на цю суму. При визначенні покарання просить суворо не наказувати.

Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспарюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення покарання.

Отже, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь та суспільну небезпечність скоєного злочину, особу обвинуваченого, розмір завданих потерпілому збитків, а також обставини за яких було вчинено кримінальне правопорушення.

Обтяжуючою відповідальність обставиною є рецидив злочину.

До пом`якшуючих - слід віднести щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням викладеного, висновку органу пробації за яким існує висока ймовірність вчинення повторного злочину, а виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що співвідносно вчиненому буде покарання у виді арешту.

Оскільки розглядуване кримінальне правопорушення було вчинено ще до винесення Конотопським міськрайонним судом попереднього вироку від 17.01.2018 року за яким ОСОБА_5 засуджена за ст.185 ч.2 КК України до шести місяців арешту (на даний час відбуває призначене покарання), то нове покарання слід призначати за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Під час досудового слідства ОСОБА_4 було повернуто не 300, а 316 грн., що вбачається із постанови про приєднання до справи речових доказів (а.с.16), а тому цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню на суму 9684 грн.

Керуючись: ст.ст. 128, 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком п`ять місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду від 17.01.2018 року, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді шести місяців арешту і строк відбуття покарання рахувати з 16.05.2018 року, зарахувавши в цей строк відбуте покарання за попереднім вироком з 17.01.2018 року по 16.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 9684 грн., задовольнивши позовні вимоги.

Речові докази банківську картку «ПриватБанк» належну ОСОБА_4 та гроші в сумі 316 грн., які зберігаються у потерпілого залишити йому ж.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1