Справа №577/4308/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/357/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2017 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 28.08.2017 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч.1, 311 ч.1, 70 КК України до 1 року позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.2 ст.311 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з призначеною йому мірою покарання, просить вирок суду скасувати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст.69 КК України.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.2 ст.311 КК України та призначено покарання:

- за ч.3 ст.190 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.311 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_8 засуджений цим вироком та вироком Конотопського міськрайонного суду від 28.08.2017 року у виді 1 року позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання визначено рахувати з 27.08.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 594,88 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що при призначенні йому покарання суд першої інстанції не врахував, що він потребує кваліфікованого лікування та нагляду, повністю визнав свою вину, розкаявся, відшкодував потерпілим завдану шкоду.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 04 січня 2017 року, ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, через мережу Інтернет підшукав на сайті «ОLХ» оголошення про продаж дитячої сукні, яке розмістила ОСОБА_9 , жителька смт. Романів, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Того ж дня, о 17 год. 11 хв. ОСОБА_8 зі свого абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_9 на абонентський номер НОМЕР_2 та, видаючи себе за добросовісного покупця, виявив бажання придбати розміщений в оголошенні товар запропонувавши здійснити розрахунок шляхом грошового переказу на її банківський рахунок, на що потерпіла погодилася та повідомила ОСОБА_8 номер свого банківського рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк», та особисті дані, необхідні для здійснення переказу грошей.

Через деякий час ОСОБА_8 знову зателефонував ОСОБА_9 з іншого номеру телефону НОМЕР_4 та, видаючи себе за працівника банку, переконав у наявності грошового переказу, на який вона очікувала, а потім повідомив неправдиву інформацію про те, що для підтвердження надходження на рахунок грошей необхідно повідомити код доступу до її рахунку через інтернет-банкінг «Приват24» для здійснення онлайн-транзакції, що дозволяє здійснювати банківські операції без відвідування банку, на що остання погодилась та повідомила ОСОБА_8 комбінацію цифр та символів, які у вигляді смс-повідомлення надійшли на її номер мобільного телефону.

Таким чином, ОСОБА_8 , отримавши обманним шляхом необхідну інформацію для несанкціонованого доступу до рахунку ОСОБА_9 за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме: мобільного телефону марки «Нокіа 202», підключеного до мережі Інтернет, як засобу обробки інформації та доступу до банківського рахунку ОСОБА_9 , попередньо впевнившись у наявності на ньому грошових коштів, через інтернет-банкінг «Приват24» ввів одержаний код доступу та шляхом 15 операцій заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 2026,19 грн., переказавши їх на власну сім-картку НОМЕР_5 , а потім у період з 20 год. 33 хв. до 21 год. 11 хв. за допомогою міжбанківської електронної платіжної системи «Portmone» переказав та витратив зазначені кошти на власні потреби.

Крім того, 03 квітня 2017 року, ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману повторно, через мережу Інтернет підшукав на сайті «ОLХ» оголошення про продаж чоловічих сандалів, яке розмістила ОСОБА_10 , жителька м. Вінниця. У цей же день о 14 год. 46 хв. ОСОБА_8 зі свого абонентського номеру НОМЕР_6 зателефонував на абонентський номер ОСОБА_10 НОМЕР_7 та, видаючи себе за добросовісного покупця, висловив бажання придбати зазначений в оголошенні товар, а також переконав останню у намірі здійснити розрахунок шляхом грошового переказу на її банківський рахунок, на що потерпіла погодилася та повідомила ОСОБА_8 номер свого банківського рахунку № НОМЕР_8 , відкритого в АТ «Ощадбанк», а також власні персональні дані, необхідні для здійснення переказу грошей.

Таким чином, ОСОБА_8 , отримавши обманним шляхом необхідну інформацію, о 15 год. 02 хв. знову зателефонував ОСОБА_10 з іншого номеру телефону НОМЕР_9 та, видаючи себе за працівника банку, переконав її в наявності грошового переказу, на який вона очікувала, а потім, продовжуючи вводити в оману, повідомив неправдиву інформацію про те, що для підтвердження надходження на рахунок грошей необхідно повідомити код CVV/CVC картки для здійснення онлайн-транзакції та пароль входу до програмного комплексу WEB-банкінг «Ощад 24/7», який дозволяє здійснювати банківські операції без відвідування банку, на що остання погодилась та повідомила йому зазначену інформацію. Після цього о 15 год. 28 хв. ОСОБА_8 , використовуючи одержану від ОСОБА_10 комбінацію цифр та символів за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме: мобільного телефонну марки «ZTE», підключеного до мережі Інтернет, як засобу обробки інформації та доступу до банківського рахунку ОСОБА_10 , за допомогою програмного комплексу WEB-банкінг «Ощад 24/7», перевів з рахунку ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 964,50 грн. (з яких 14,50 грн. комісія банку) на власний абонентський номер НОМЕР_10 , а потім за допомогою системи переказів грошових коштів з картки на карту «Pay2You» перевів зазначені кошти на банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , видану ОСОБА_11 , після чого зняв їх та розпорядився на власний розсуд.

Також 03 травня 2017 року, ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, через мережу Інтернет підшукав на сайті «ОLХ» оголошення про продаж туфель, яке розмістила ОСОБА_12 , мешканка м. Вишневе, Київської області. Того ж дня о 20 год. 31 хв. ОСОБА_8 зі свого абонентського номеру НОМЕР_12 зателефонував на абонентський номер ОСОБА_12 НОМЕР_13 та, видаючи себе за добросовісного покупця, висловив бажання придбати зазначений в оголошенні товар, при цьому переконав потерпілу у намірі здійснити розрахунок шляхом грошового переказу на її банківський рахунок, на що ОСОБА_13 погодилася.

Після цього ОСОБА_12 , не будучи обізнаною про можливість проведення банківської операції з переказу грошових коштів за допомогою інтернет-ресурсу, повідомила обвинуваченому номер свого банківського рахунку № НОМЕР_14 , відкритого в АТ «УкрСиббанк», а також власні персональні дані, необхідні для здійснення переказу грошей. 04.05.2017 року о 10 год. 11 хв. ОСОБА_8 , отримавши обманним шляхом необхідну інформацію, користуючись послугою «прихований номер», знову зателефонував ОСОБА_12 з номеру телефону НОМЕР_12 та, видаючи себе за працівника банку, запевнив у наявності грошового переказу, на який вона очікувала. Потім, продовжуючи вводити її в оману шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону марки «Нокіа 202» підключеного до мережі Інтернет, як засобу обробки інформації та доступу до банківського рахунку потерпілої, переконав у необхідності проведення у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк» черги операцій із використанням її банківської картки, на що вона погодилась. Цього ж дня о 10 год. 38 хв. ОСОБА_12 з власної необізнаності за вказівкою ОСОБА_8 ввела до банкомату продиктовану останнім комбінацію цифр та виконала ряд транзакцій, таким чином, внаслідок обману здійснила переказ грошових коштів в сумі 998 грн. зі свого банківського рахунку на абонентський номер ОСОБА_8 . НОМЕР_15 . Після цього 05.05.2017 о 12 год. 26 хв. ОСОБА_8 за допомогою внутрішньодержавної небанківської платіжної системи та оператора системи електронних грошей «ГлобалМані» перевів кошти ОСОБА_12 на банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_16 , виданою та втраченою ОСОБА_14 , а потім зняв у банкоматі отримані гроші та розпорядився ними на власний розсуд.

21 квітня 2017 року ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, через мережу Інтернет підшукав на сайті «ОLХ» оголошення про продаж куртки, яке розмістила ОСОБА_15 , жителька м. Вінниця. У цей же день о 19 год. 46 хв. ОСОБА_8 з метою заволодіння чужими грошовими коштами зі свого абонентського номеру НОМЕР_12 зателефонував ОСОБА_15 на абонентський номер НОМЕР_17 та, видаючи себе за добросовісного покупця, виявив бажання придбати розміщений в оголошенні товар, запропонувавши здійснити розрахунок шляхом грошового переказу на її банківський рахунок, на що потерпіла погодилася.

Після цього, ОСОБА_15 , не будучи обізнаною про можливість використання банківської послуги за допомогою інтернет-ресурсу повідомила ОСОБА_8 номер власного банківського рахунку № НОМЕР_18 , відкритого в АТ «Ощадбанк» та особисті дані, необхідні для здійснення переказу грошей.

ОСОБА_8 , попередньо впевнившись у наявності на рахунку ОСОБА_15 грошових коштів, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону марки «Нокіа 202», підключеного до мережі Інтернет, як засобу обробки інформації та доступу до банківського рахунку потерпілої, продовжуючи вводити в оману, запевнив останню, що для зарахування на рахунок грошей, необхідно проведення черги операцій у банкоматі із використанням її банківської картки, на що вона погодилася. У подальшому, ОСОБА_15 , прибувши до найближчого банкомату, будучи впевненою, що здійснює вигідну для себе транзакцію, ввела у банкоматі продиктовану ОСОБА_8 комбінацію цифр, що складала один із його абонентських номерів НОМЕР_19 , таким чином, не усвідомлюючи цього, здійснила переказ грошових коштів в сумі 1240 грн. на вказану сім-картку (з яких 40 грн. комісія банку). Потім о 20 год. 21 хв. ОСОБА_8 за допомогою системи переказів грошових коштів з картки на карту «Pay2You» перевів кошти, отримані від ОСОБА_15 , на банківську карту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_20 , видану ОСОБА_16 , після чого зняв їх із зазначеного рахунку в банкоматі та розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 19.05.2017 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. № 6 по вул. Високій в м. Конотоп, знайшов на землі ін`єкційний шприц об`ємом 5 мл, заповнений ангідридом оцтової кислоти, що є прекурсором, масою 2,056 г. При цьому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що вказана речовина є прекурсором, оскільки періодично готував за його допомогою для власного вживання наркотичні засоби, а тому знав його властивості, маючи намір у подальшому використати ангідрид оцтової кислоти в процесі виготовлення наркотичного засобу опію ацетильовоного, поклав шприц в сумку, що знаходилась при ньому, таким чином, у вказаний спосіб повторно незаконно придбав та став незаконно зберігати при собі.

Того ж дня, близько 10 год., під час перебування ОСОБА_8 біля будівлі Конотопського міськрайонного суду Сумської області, розташованої за адресою: м. Конотоп, вул. Садова, 8, до нього підішли працівники поліції, які з метою перевірки обвинуваченого на причетність до скоєння кримінальних правопорушень запросили до приміщення Конотопського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Конотоп, пр. Миру, 14, де о 12 год. в ході огляду виявили та вилучили ін`єкційний шприц з рідиною, що згідно висновку експерта №19/119/7-2/784е від 19.06.2017 є ангідридом оцтової кислоти, віднесеного відповідно до Постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 р. «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», тобто прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, масою 2,056 г.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані стороною захисту довідки про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 394, ч.1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується призначено ОСОБА_8 покарання, яке на думку обвинуваченого ОСОБА_8 є занадто суворим, то колегія суддів встановила наступне.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог зазначеного Закону та належним чином урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків потерпілим, незадовільний стан здоров`я (туберкульоз легень), а також обставину, що його обтяжує рецидив злочинів, і призначив йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.3 ст.190 КК України, яка є найтяжчою з числа вчинених.

При цьому, сукупність даних, з якими ОСОБА_8 пов`язує свої апеляційні вимоги, зокрема те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, відшкодував потерпілим завдану шкоду, вже були враховані судом при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, в якості пом`якшуючих вину обставин і дали підстави для призначення ОСОБА_8 мінімально можливого покарання у виді позбавлення волі.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у порушенні законодавства при визначенні обвинуваченому конкретного строку покарання, або істотно вплинули на його конкретний розмір, колегією суддів в ході апеляційного розгляду не отримано.

Таким чином, приймаючи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, кількість епізодів і тяжкість вчинених злочинів, їхні індивідуальні особливості та особу винного, який будучи раніше неодноразово судимим за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив нові умисні злочини, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Законних підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання шляхом застосування положень ст.69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкціях статей, за які засуджено ОСОБА_8 , тобто можливості його виправлення без реального відбування покарання, про що йде мова в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Про вказані обставини свідчать також дані висновку органу пробації, за якими існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому виправлення та перевиховання без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу необхідного йому кваліфікованого лікування та нагляду, та надання в звязку з цим додаткових довідок про стан здоров`я, то колегія суддів зазначає, що згідно ст.ст.107, 116 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, мають право отримувати медичну допомогу і лікування, для чого в місцях позбавлення волі організовуються необхідні лікувально-профілактичні заклади.

За таких обставин, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід визнати необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4