04.06.2018
Справа № 642/831/18к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в визнанні потерпілим від 18.05.2018 року , -
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи скарги підтримав посилаючись на підстави в ній викладені.
Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечував, зазначивши що підстав для скасування постанови немає. Пояснив що ТОВ «Пульсар -92» не може бути визнаний потерпілим оскільки розпорядник майна з заявою про злочин не звертався і доказів завдання будь-якої шкоди підприємству в заяві не вказано.
Суд, заслухавши заявника, слідчого, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:
В якості потерпілого в межах вказаного провадження допитано ОСОБА_5 , засновника ТОВ «Пульсар -92» як особу що звернулась з заявою про злочин.
Арбітражний керуючий ОСОБА_3 18.05.18 року подав заяву про визнання ТОВ. «Пульсар 92» потерпілим.
18.05.2018 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у зв`язку з відсутність в заяві визначення шкоди завданої підприємству від злочину, при цьому досудовим слідством встановлено що протиправними діями злочинців шкоду було завдано засновникам ТОВ «Пульсар 92» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Право на звернення з відповідною скаргою щодо відмови у визнанні потерпілим передбачено у п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України. Суд виходить з того, що частинами 1 та 3 ст. 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано морально, фізичної або майнової шкоди а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно до положень п. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14.06.2006 року під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів. У належних випадках термін «потерпілий» також охоплює найближчих членів сім*ї або утриманців прямо постраждалої особи (п.1.1). Вказане поширюється на положення що стосується і юридичних осіб.
Необхідною умовою для визнання потерпілим є факт заподіяння шкоди саме кримінальним правопорушенням, у даному випадку передбаченого ст. 190 ч.3, 185 ч.2 КК України, скоєння якого досудовим слідством встановлено тільки відносно засновників ТОВ. «Пульсар 92» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Не оспорюючи право керуючого санацією ТОВ «Пульсар 92» звернутись до правоохоронних органів з заявою про злочин відносно майна підприємства внаслідок чого отримання підприємством статусу потерпілого , суд не вбачає підстав для визнання вказаного товариства потерпілим по кримінальному провадженню відкритого за заявою ОСОБА_5 .
Таким чином суд не вбачає підстав для скасування постанови слідчого від 18.05.2018 року.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в визнанні потерпілим від 18.05.18 року залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1