Справа № 522/6594/17
Провадження № 1-кп/522/699/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів р. Молдова, молдованина, без громадянства, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, місця реєстрації та місця постійного мешкання не має, раніше судимого:
- 24.01.2002 року Жовтневим районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 01.03.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 04.07.2007 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 27.11.2008 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 263 КК України до 3 місяців арешту;
- 22.04.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 263 КК України до 3 місяців арешту;
- 18.06.2010 року Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, ст.75 КК України до 1 року випробування;
- 21.06.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 307, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 17.01.2013 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Українка Красноградського району Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.10.2009 року Соломенським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Торчиця Ставищенського району Київської області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, неодружена, непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
07.02.2017 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 знаходячись в нічний час на вул. Старопортофранківська кут вул. Розумовська в м. Одесі, побачили за зупинці автотранспорту ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .
В цей час, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрімований на відкрите викрадення чужого майна.
Так, реалізуючи свій спільний злочинний намір та заздалегідь домовившись про спільне відкрите викрадення чужого майна, 07.02.2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які знаходилися на зупинці автотранспорту, розташований на вул. Старопортофранківська кут вул. Розумовська в м. Одесі та перебуваючи біля ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 безпричинно вступив у словесну сварку з останнім, під час якої ОСОБА_10 з метою подолання опору ОСОБА_7 , наніс останньому удар рукою в область голови. В цей час, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний намір, знаходячись біля ОСОБА_7 , відкрито, умисно та з корисливих мотивів, дістала з задньої кишені брюк потерпілого грошові кошти в розмірі 100 Євро, згідно курсу НБУ станом на 07.02.2017 року складає 2920 грн., носову хустину та гребінець, які вартості не представляють.
Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 почали зупиняти протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,з метою подолання опору ОСОБА_7 , почали наносити останньому удари руками в область голови від яких потерпілий впав на землю. Побачивши ОСОБА_7 на землі, ОСОБА_12 , з метою виклику допомоги, убігла з місця скоєння кримінального правопорушення.
Згідно висновку експерта № 301 від 03.03.2017 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синці (4) та садно (1) голови. Синці та садно голови не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Подавивши волю ОСОБА_7 до опору шляхом спричинення насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний намір, перевіряючи кишені куртки ОСОБА_7 , відкрито, умисно та з корисливих мотивів, заволоділи мобільним телефоном останнього марки S 12, в корпусі чорного кольору, вартістю 870 грн., з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар за абонентським номером: НОМЕР_1 , вартості не представляє, з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку МТС за абонентським номером: НОМЕР_2 , вартості не представляє, та SIM-карткою оператора мобільного зв`язку Life за абонентським номером: НОМЕР_3 , вартості не представляє, а також грошовими коштами в розмірі 150 грн.
Відкрито заволодівши майном ОСОБА_7 на загальну суму 3940 грн., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, але через деякий час були затримані працівниками поліції.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 свою провину в інкримінованому їм кримінальному правопорушені визнали повністю.
Обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав.
Однак, не зважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_10 вина обвинувачених в скоєному ними кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується:
В ході розгляду справи були допитані:
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 07.02.2017 року він повертався додому зі своєю знайомою ОСОБА_12 . На зупинці автотранспорту, розташованій на вул. Старопортофранківська кут вул. Розумовська в м. Одесі до них підійшли обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де ОСОБА_9 безпричинно вступив з ним у словесну сварку під час якої ОСОБА_10 наніс йому удар рукою в область голови, а ОСОБА_11 дістала з задньої кишені його брюк грошові кошти в розмірі 100 Євро. Потім він з ОСОБА_12 почали зупиняти протиправні дії обвинувачених після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_13 почали наносити йому удари руками в область голови від яких він впав на землю і останні почали перевіряти його кишені куртки і заволоділи його мобільним телефоном і грошовими коштами в розмірі 150 грн.;
- показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 07.02.2017 року вона разом із своїм знайомим ОСОБА_7 поверталися додому з дня народження. На зупинці автотранспорту, розташованій на вул. Старопортофранківська кут вул. Розумовська в м. Одесі до них підійшли обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де ОСОБА_9 безпричинно вступив з ОСОБА_7 у словесну сварку під час якої ОСОБА_10 наніс йому удар рукою в область голови, а ОСОБА_11 дістала з задньої кишені його брюк грошові кошти в розмірі 100 Євро. Потім він з ОСОБА_12 почали зупиняти протиправні дії обвинувачених після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_13 почали наносити йому удари руками в область голови від яких він впав на землю. Побачивши ОСОБА_7 на землі вона убігла викликати допомогу;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 08.02.2017 року згідно яких потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинувачених, як осіб яки своїли відносно нього кримінальне правопоуршення.
Таким чином, зібрані в провадженні докази в їх сукупності, обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.
Аналізуючи докази у їх сукупності суд вважає що дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 слід кваліфікувати: : за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченої ОСОБА_11 суд кваліфікує: за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Даючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_10 , який заперечував свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і стверджував, що даного злочину він не скоював, суд виходить з того, що досліджені докази по справі повністю підтверджують його провину у скоєному, а підстав не довіряти свідченням потерпілого і свідка у суду немає.
Версію обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він не має ніякого відношення до скоєння кримінального правопорушення, суд вважає захисною, виробленою ним з метою уникнення покарання. Дана версія обвинуваченого в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла і спростовується показами допитаних судом потерпілого і свідка та іншими доказами по справі.
Провину обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд вважає повністю доведеною. Дане переконання суду засноване на дослідженні всіх доказів у справі в їх сукупності, які повністю підтверджують їх винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Невизнання ж обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини, на думку суду, продиктовано його прагненням уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винних, обставини справи, що пом`якшують покарання. Також суд враховує те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 раніше судимі.
Суд зокрема враховує: щиросердне визнання і каяття обвинувачених, активне сприяння розкриттю злочину, і з урахуванням всіх обставин справи, вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки їх виправлення і перевиховання можливі тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Також суд суд враховує те, що обвинувачена ОСОБА_11 раніше не судима, її щиросердне визнання і каяття, активне сприяння розкриттю злочину, і з урахуванням всіх обставин справи, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_11 , покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки її виправлення і перевиховання можливі тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 були затримані 08.02.2017 року, до суду утримувалися під вартою і більше на волі не знаходилися, суд вважає, що строк відбування покарання їм слід обчислювати з 08.02.2017 року, тобто з дня їх фактичного затримання.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373-376 КПК України, суд. -
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити утримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з 08.02.2017 року.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 08.02.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити утримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з 08.02.2017 року.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 08.02.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_14 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Запобіжний ОСОБА_15 залишити утримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з 08.02.2017 року.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_11 з 08.02.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

03.05.2018