Справа № 539/1667/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000576 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

-10.11.2000 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 16.07.2002 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 18 днів;

-01.04.2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 30.10.2007 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

-02.12.2008 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 357, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-24.02.2012 Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч.1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

-21.06.2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 20.05.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10 травня 2018 року близько 03:00 год. ОСОБА_4 , прибув до господарства за адресою АДРЕСА_3 , де переліз через шиферний паркан та таким чином проник на територію даного господарства, після чого ОСОБА_4 шляхом віджиму вхідних дверей проник до господарського приміщення за даною адресою, звідки умисно, повторно заволодів скутером марки «Honda Dio», номер шасі - НОМЕР_1 без реєстрації вартістю 3953 грн. 24 коп., належним ОСОБА_5 та розпорядився ним за власним розсудом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_4 пояснив, що 10.05.2018 року він прибув до господарства ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де переліз через паркан та шляхом віджиму дверей проник до приміщення за даною адресою, де виявив скутер Хонда Діо, який викотив за територію даного господарства та забрав із собою щоб покататися. В подальшому скутер було вилучено працівниками поліції.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_4 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчиненому з проникненням у приміщення, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України.

В якості обставин справи, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений добровільно в ході, як досудового розслідування під час проведення слідчих дій, так і під час розгляду справи в суді, давав змістовні показання щодо часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочину, тобто своїми активними діями сприяв всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною справи, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочину, оскільки ним було вчинено умисний злочин, як особою, яка має судимість за вчинення умисного злочину.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , який вину у вчиненому визнав, раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він за місцем проживання характеризується задовільно, вину у вчиненому визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, те, що транспортний засіб, яким заволодів обвинувачений є в наявності і за результатами розгляду справи має бути повернутий потерпілій, даних про те, що потерпіла має майнові претензії до обвинуваченого матеріали кримінального провадження не містять, з часу останньої судимості минуло більше 5 років та з часу відбуття покарання більше 2 років, думку прокурора, який вважав, що по справі маються підстави для застосування відносно обвинуваченого ст. 75 КК України.

При вирішенні питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд також враховує, що перший раз у місця позбавлення волі ОСОБА_4 потрапив будучи неповнолітнім, при чому покарання йому було призначене пов`язане із його реальним відбуттям. Після чого жодного разу при інших судимостях обвинуваченому не надався шанс на виправлення без реального відбування покарання. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи та вказані дані щодо особи обвинуваченого суд вважає, що у даному випадку можливим є застосування відносно обвинуваченого ст. 75 КК України та надання йому можливості соціалізуватися та виправитися без реального відбування покарання

При цьому суд також враховує, що в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що коли він першого разу будучи неповнолітнім потрапив до місць позбавлення волі його родина, в тому числі батьки, припинили спілкування із ним, внаслідок чого на даний час у нього втрачений будь-який зв`язок із своєю родиною та будь-яка підтримка від них. Обвинувачений також пояснив, що на даний час він проживає без реєстрації шлюбу із жінкою з якою фактично створив сім`ю близько двох років назад після звільнення із місць позбавлення волі, у зв`язку з чим має твердий намір виправитися перебуваючи на волі, неодноразово відвідував потерпілу маючи намір зустрітися, щоб вибачитися.

При цьому, задля досягнення мети покарання суд вважає за необхідне застосувати для обвинуваченого максимальний іспитовий строк у 3 роки та згідно ст. 76 КК України додатково покласти на обвинуваченого під час іспитового строку обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Тому, враховуючи всі викладені обставини, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити особисте зобов`язання.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по експертизі, проведеній по даній справі.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 289 КК Украйни у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 25.05.2018 року № 161 в сумі 715 грн.

Речові докази по справі : скутер марки «Honda Dio», корзину чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1