АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/4820/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2041/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК Україгни
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

його захисника адвоката - ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9

представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/4820/17 за обвинуваченням ОСОБА_11 в злочині, передбаченому ч.1ст.121 КК України
за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 16 березня 2018 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду міста Харкова від 16 березня 2018 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості, визнано винним і засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 121 КК України на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році». Звільнено ОСОБА_11 з-під варти в залі суду. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 моральну школу в розмірі 30 000 гривень. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився представник потерпілого, який подав апеляційну скаргу, і просить вирок районного суду скасувати , ухвалити вирок , яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди 50 000 грн.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і обвинуваченого, його захисника, потерпілого та його представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як уважав встановленим суд першої інстанції, 15.02.2017 року о 18 години 30 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де між ним та невідомими йому ОСОБА_9 виник конфлікт на грунті непорозумінь щодо поведінки ОСОБА_11 до малолітньої дитини ОСОБА_9 - ОСОБА_13 . Під час виниклого конфлікту, на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , знаходячись у безпосередній близькості до потерпілого, взяв у ліву руку не встановлений під час досудового розслідування предмет, схожий на ніж та, усвідомлюючи протиправність своїх дій та небезпеку для життя і здоров`я ОСОБА_9 , бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно завдав один удар не встановленим під час досудового розслідування предметом схожим на ніж, у правий бік тулуба потерпілого ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому колото-різане поранення правої половини грудної клітини з пораненням реберної артерії, проникаюче в черевну порожнину з пораненням 5-го сегменту печінки та евентрацієй петель тонкої кишки, розвитком гемоперітоніуму та геморагічного шоку другої ступені, яке виникло за видами однократної колюче-ріжучої дії гострого предмету, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, яке небезпечне для життя та здоров`я відповідно до висновку експерта № 1102-С/17 від 03.04.2017 року. Після цього ОСОБА_11 припинив свої злочинні дії та з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілого ОСОБА_9 лежати на землі. 15.02.2017 року ОСОБА_9 бригадою невідкладної медичної допомоги був доставлений до ДУ Інститут загальної та невідкладеної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України, де йому надано своєчасну медичну допомогу, де йому була надана медична допомога.
Дії ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставини події, правильність кваліфікації, призначення покарання та звільнення від його відбування будь-яким не оспорені.
Фактично оспорено розмір суми, стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди.
Визначаючи цей розмір , суд першої інстанції послався на те, що відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Ураховуючи, що потерпілий ОСОБА_9 унаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив йому умисне тяжке тілесне ушкодження, зазнав фізичного болю, стресу, емоційного та душевного страждання ,хвилювання ,що призвело до порушення нормальної життєдіяльності, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом оцінюється 30 000 гривен. Оскільки ця сума обвинуваченим не оспорена, підстав для скасування вироку в цій частині немає. Щодо вимог представника потерпілого про стягнення додатково 20000грн., проти цього заперечує обвинувачений та його захисник. Згідно вимог ч.1 та п.6 ч. 2 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Оскільки цивільний позов було подано вже після затвердження обвинувального акту, саме потерпілий або його представник, виходячи з принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості /п.15 ч.1 ст.7 КПК України/, мали звернутися до суду з клопотання про призначенням експертизи. Оскільки такого клопотання заявлено не було, суд правомірно виходив з доведеного, керуючись законом і власною правосвідомістю. Підстав для того, щоб взяти під сумнів висновки суду в цій частині колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4