ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі прокурорів . ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000160 від 15.01.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Витачів, Обухівського району, Київської області, громадянки України, з базовою середньою освітою, не одруженої, має 3-х неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше судимої 21.07.2011 року Ржищівським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, 04.11.2016 року, на підставі 81 КК України, звільнена умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 24 дні, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживавшої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_10 , будучи раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та перебуваючи умовно-достроково звільненою від відбування покарання, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, та повторно вчинила злочин проти життя та здоров`я особи.

Так, 14.01.2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , у ході конфлікту з ОСОБА_8 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розуміючи противоправний характер своїх дій, переслідуючи злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , озброївшись наявним на столі кухонним ножем, умисно нанесла останній один удар в область грудної клітини зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді одного колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в плевральну порожнину з пораненням перикарду, що супроводжувалося крововиливами в порожнину перикарду із тампонадою серця та крововиливом у ліву плевральну порожнину яке було небезпечним для життя в момент заподіяння, та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Однак до кінця злочин ОСОБА_10 не був доведений з причин, що не залежали від її волі, так як потерпілу ОСОБА_8 було своєчасно госпіталізовано до реанімаційного відділення Міської клінічної лікарні №10 м. Одеси та надано медичну допомогу.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст.115 КК України не визнала та пояснила, що наміру на умисне вбивство ОСОБА_8 вона не мала.

Вказала, що 14.01.2017 року приблизно о 20 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , між нею та ОСОБА_8 виник конфлікт відносно зниклих грошей, в ході якого остання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почала наносити їй удари по обличчю. Присутній в кімнаті ОСОБА_12 вмішався в конфлікт та розборонив їх, однак ОСОБА_8 згодом знову почала лізти в бійку до неї та намагалася спричинити удари по животі. Перебуваючи в стані вагітності та з метою збереження життя майбутньої дитини та самозахисту, вона, взявши із столу ніж, нанесла один удар в область грудної клітки потерпілої. Усвідомивши вчинене, викликала швидку допомогу та всіма своїми діями намагалась допомогти потерпілій.

Однак, винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст.115 КК України підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 14.01.2017 року вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченою ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , вживаючи алкогольні напої, святкували Старий Новий рік. Під час святкування, між нею та ОСОБА_10 виник конфлікт в ході якого вона стала завдавати останній удари долонями по обличчю. Присутній в той момент у кімнаті ОСОБА_12 відтягнув її від ОСОБА_10 та вийшов на кухню, однак сварка через деякий час продовжилась. В подальшому, ОСОБА_10 взяла зі столу ніж, яким вдарила її в область серця.

Свідок ОСОБА_15 вказав, що конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 14.01.2017 року розпочався через зниклі гроші, які він напередодні подарував останній. Так, потерпіла спровокувала сварку з поясненнями що до зникнення грошей відношення не має. В ході конфлікту ОСОБА_8 почала бити ОСОБА_10 по обличчю, а в подальшому обвинувачена взяла зі столу кухонний ніж та завдала ним удар потерпілій в ділянку грудей.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 14.01.2017 року в його квартирі знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 та всі святкували старий Новий рік. Близько 21 години він пішов в окрему кімнату, однак через деякий час почув, що між обвинуваченою та потерпілою розпочалася сварка за зниклі гроші. Коли потерпіла стала бити ОСОБА_10 , він втрутився в конфлікт та роз`єднав їх. В подальшому конфлікт продовжився та він бачив як обвинувачена взяла зі столу ніж та вдарила один раз потерпілу в область грудної клітки. Швидку медичну допомогу викликала сама обвинувачена.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вказали, що 14.01.2017 року, перебуваючи на чергуванні в складі патрульної служби поліції, приблизно о 21 годині 30 хвилин надійшло повідомлення про нанесення особі ножового поранення в квартирі по АДРЕСА_4 . Після прибуття на місце події, потерпілої в квартирі вже не було, зі слів присутніх її забрала швидка допомога. Обвинувачена та два чоловіки, що були присутні в квартирі та перебували в стані алкогольного сп`яніння пояснили, що в ході конфлікту ОСОБА_10 завдала ножового поранення потерпілій, в результаті чого останню було госпіталізовано до лікарні.

Крім того, винність ОСОБА_10 також підтверджується наданими прокурором та дослідженими судом наступними письмовими доказами.

Довідкою оператора «102» від 14.01.2017 року по повідомленню лікаря про ножове поранення жінки за адресою: АДРЕСА_2 .

а.с. 72 /том 1/

Довідкою міської лікарні №10 про доставляння о 21 годині 55 хвилин 14.01.2017 року потерпілої ОСОБА_8 до лікарні з пораненням грудної клітини та направлення її у відділення реанімації.

а.с. 72 /том 1/

При цьому суд визнає як недопустимий доказ протокол усної заяви ОСОБА_10 від 15.01.2017 року про визнання себе винною як такий, що отриманий у непередбачений законом спосіб та за відсутності захисника.

а.с. 74 /том 1/

Протоколом огляду місця події від 14.01.2017 року та фототаблицями до нього, яким зафіксовано місце вчинення злочину в квартирі АДРЕСА_3 та вилучені сліди речовини темно-бурого кольору на кріслі та светрі, що знаходились в одній із кімнат.

а.с. 75-83 /том 1/

Протоколом огляду місця події від 15.01.2017 року, відповідно до якого в службовому приміщенні клінічної міської лікарні №10, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. М. Малиновського, 61 було вилучено ніж з пластиковою рукояткою синьо-білого кольору, жіночу білизну, жіночі майку та футболку зі слідами речовини червоно-бурого кольору.

а.с. 84-86 /том 1/

Протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 14 та 15.03.2017 року, в ході проведення яких свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 впізнали ніж, яким ОСОБА_10 14.01.2017 року завдала поранення ОСОБА_8

а.с. 87-92 /том 1/

Протоколом огляду предмета від 25.01.2017 року - кухонного ножа з пластиковою рукояткою білого та синього кольорів, яким зафіксовано, що клинок ножа має довжину 14 см, а на його поверхні з обох сторін, протягом 8-8,5 см від вістря виявлені рясні накладення червоно-коричневого кольору, схожі на кров.

а.с. 93-94 /том 1/

Цей доказ свідчить про те, що удар ножем потерпілій ОСОБА_10 був нанесений з достатньою силою.

Відповідно до висновку експерта №115/5-Д від 13.02.2017 року при судово-медичній експертизі у ОСОБА_10 виявлені наступні ушкодження: синець верхній повіки правого ока, синець нижній повіки правого ока, які утворились від дії тупого(тупих) предмета(предметів) в період часу до 1-2 діб до судово-медичної експертизи(15.01.2017 року), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися.

Дані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки триваючи не більше 6-ти діб і не ведуть до стійкої втрати загальної працездатності та таким чином за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень(1995р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не виключається можливість утворення даних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту як без надання тілу прискорення, так з наданням тілу прискорення з подальшим ударом о тверду поверхню (землю) ділянкою правого ока.

а.с. 115-116 /том 1/

Висновком експерта №104 від 27.02.2017 року, з якого вбачається, що на вилученому в ході досудового слідства кухонному ножі виявлена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_19 та виключається від обвинуваченої ОСОБА_10

а.с. /133-136 том 1/

Висновком експерта №102 від 24.02.2017 року, відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом з правої руки ОСОБА_10 виявлені сліди крові людини (з домішкою поту), походження якої не виключається як від потерпілої ОСОБА_8 , так і обвинуваченої ОСОБА_10

а.с. 140-144 /том 1/

Згідно висновку експерта №106 від 06.03.2017 року на светрі, вилученому в ході огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_19 та виключається від ОСОБА_10

а.с. 149-152 /том 1/

Висновком експерта №537 від 15.03.2017 року, в якому зазначено, що у потерпілої ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в плевральну порожнину з пораненням перикарду, що супроводжувалося крововиливами в порожнину перикарду із тампонадою серця та крововиливом у ліву плевральну порожнину.

Зазначена травма була спричинена дією колючо-ріжучого предмета, яким був клинок ножа.

Зазначені ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_8 до стаціонару і могли бути заподіяні 14.01.2017 року.

Виходячи з локалізації ушкоджень, ОСОБА_8 була повернена передньою поверхнею свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючого предмета. Поза, а також взаємне розташування потерпілої та нападаючої в цей момент могли бути різними.

Описані ушкодження, згідно п.п.2.1.2, 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

а.с. 169-171 /том 1/

Висновком експерта №168 від 21.03.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 в 3-му міжребер`ї по лівій парастернальній лінії виявлено колото-різане пошкодження.

На одязі ОСОБА_8 колото-різаних ушкоджень не виявлено. Можливо, вертикальний розріз переду майки, який утворений при наданні медичної допомоги, пройшов через колото-різане пошкодження на майці.

Колото-різане пошкодження лівої половини грудної клітки у ОСОБА_8 заподіяно клинком представленого на експертизу ножа.

а.с. 189-192/том 1/

При проведенні медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, який був проведений 15.01.2017 року о 14 годині етанол в крові ОСОБА_10 не виявлений (протокол №000019 від 15.01.2017 року).

а.с. 200 /том 1/

Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №68 від 21.02.2017 року, ОСОБА_10 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, хворобливим станом психіки не страждала та не страждає, в період часу який відноситься до вчинення інкримінованих їй дій, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляла, за своїм психічним станом була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_10 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки в теперішній час не страждає, за своїм психічним станом може брати участь у проведенні слідчих дій та стати перед судом. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

а.с.220-223 /том 1/

Згідно вироку Ржищівського міського суду Київської області від 21.07.2011 року ОСОБА_10 була засуджена за ч.1 ст.115 КК України до 8-ми років позбавлення волі.

а.с.205-208 /том 1/

Аналізуючи всі досліджені докази з точки зору їх відносності, достатності, достовірності і допустимості, суд вважає доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене повторно.

При цьому, суд критично відноситься до не визнання свої винуватості обвинуваченою ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст.115 КК України, так як її вина у замаху на вбивство потерпілої повністю підтверджується як її показами, показами потерпілої ОСОБА_19 , та свідків, а також наявними в матеріалах кримінального провадження документами, дослідженими та проаналізованими у ході судового розгляду.

Крім того, твердження ОСОБА_10 про відсутність наміру на вбивство потерпілої ОСОБА_19 , а лише наявність наміру нанесення тілесного ушкодження з метою захисту, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, так як саме знаряддя злочину, сила й характер нанесеного удару та направлення клинка ножа в ділянку грудної клітки, свідчіть про намір позбавлення життя потерпілої.

Вирішуючи питання про мету і спрямованість умислу ОСОБА_10 , а також надавши оцінку позиції обвинуваченої про відсутність умислу на умисне вбивство та спричинення ножового поранення в результаті самозахисту, позиції захисту про відсутність взагалі в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів виходить із змісту показань як потерпілої, так і свідків, даних, що містяться у висновках судово-медичних експертиз, речового доказу ножа, та зазначає, що обвинувачена, наносячи удар з достатньою силою ножем в область серця безумовно розуміла, що це може спричинити смерть потерпілої та бажала цього, але спричинила тяжкі тілесні ушкодження, які не привели до летальних наслідків.

Виклик обвинуваченою швидкої медичної допомоги після вчинення злочину може бути обставиною, що пом`якшує покарання та на свідчить про відсутність умислу на вбивство.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду України від 18.06.2015 року в справі №5-24кс 15 зазначено, що припинення особою своїх дій після завдання цілеспрямованого удару ножем у життєво-важливий орган в грудну клітку в область серця і сприяння ним у виклику швидкої медичної допомоги не може свідчити про відсутність прямого умислу на вбивство та про його добровільну відмову від вчинення злочину, оскільки особа вже вчинила всі дії, які вважав за необхідне вчинити для вбивства потерпілого, але смерть його не настала з причин, незалежних від його волі.

Твердження захисника про те, що в діях обвинуваченої відсутній склад інкримінованого злочину, колегія суддів визнає безпідставним та яке суперечить дослідженим в судовому засіданні доказам.

Крім того, оцінюючи досліджені обставин кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає перебування ОСОБА_10 у стані необхідної оборони, оскільки конкретні обставини при яких був вчинений злочин, дії потерпілої не можна розцінити як суспільно-небезпечне посягання на життя та здоров`я обвинуваченої.

При визначенні ОСОБА_10 міри покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, стан здоров`я (а.с.1, 12 том 2), сукупність всіх обставин діяння, та ступінь здійснення злочинного наміру й причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, а також те, що вона будучи судимою за вчинення умисного злочину, в період умовно-дострокого звільнення, знову вчинила аналогічне суспільно-небезпечне діяння, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд визнає те, що вона є матір`ю новородженої дитини та має ще двох неповнолітніх дітей (а.с.205-208 /том 1/), вчинила злочин у стані вагітності, визнання факту спричинення ножового поранення потерпілій та виклик швидкої медичної допомоги після вчинення злочину.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 рецидив злочинів, оскільки, відповідно до ч.4 ст.66 КК України якщо обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Також суд виключає і таку обтяжуючу обставину, на яку послався орган досудового розслідування в обвинувальному акті як вчинення ОСОБА_10 злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина не найшла свого підтвердження в ході медичного огляду обвинуваченої (а.с.200 том 1).

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження скоєння нових злочинів буде призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства з урахуванням невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: кухонний ніж, фрагменти тканини, светр чорного кольору, п`ять слідів пальців рук, футболки, спідню білизну потерпілої необхідно знищити; мобільний телефон залишити у потерпілої: піднігтьовий вміст зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_10 слідує зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 10 /десяти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Ржищівського міського суду Київської області від 21.07.2011 року та остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді 10(десяти) років 6(шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 14.01.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. до 21.06.2017 року) зарахувати ОСОБА_10 у строк призначеного покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення за період з 14.01.2017 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_10 залишити колишній - у вигляді тримання під вартою.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 10.02.2017 року, а саме светра чорного кольору, фрагмента тканини, 5-ти слідів пальців рук, мобільного телефону, спідньої білизни потерпілої, футболок, ножа кухонного.

Речові докази: фрагменти тканини, светр чорного кольору, п`ять слідів пальців рук, кухонний ніж, футболки, спідню білизну потерпілої знищити; мобільний телефон вважати повернутим потерпілій: піднігтьовий вміст зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_10 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3