Провадження № 11-кп/792/465/18
Справа № 675/1736/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» та Ізяславського районного суду Хмельницької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 травня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про незаконні та протиправні дії Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)», -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 7 травня 2018 року повністю відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про незаконні та протиправні дії Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)».

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 своє рішення місцевий суд мотивував тим, що відсутні неправомірні дії ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» відносно засудженого ОСОБА_7 , а також відсутні підстави вважати, що йому була заподіяна шкода.

Непогоджуючись з таким рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 7 травня 2018 року скасувати. Ухвалу вважає незаконною.

Вказує, що посадові особи Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)», в якій він відбував покарання, зловживають своїми посадами, чим порушують його конституційні права. Вони керуються сфальсифікованими та сфабрикованими коментарями та рекомендаціями до КВК України.

На думку апелянта, його силою утримують в Державній установі «Замкова виправна колонія (№58)» в нежитлових та непридатних до життя приміщеннях, які не відповідають вимогам чинного законодавства. При цьому вказує, що в камерах № 40, 41 ПКТ житлової площі взагалі немає.

Зазначає, що в установі в посилках-передачах, які не приймають, забирають крупи, в тому числі, гречку, рис, квасолю та інші. Крім того, посадові особи колонії протиправно замінюють рис, гречку, квасолю, горох та інші крупи на перлову, ячмінну, кукурудзяну крупу, що не відповідає встановленому раціону харчування засудженого.

Акцентує увагу на тому, що згідно встановлених норм, він повинен отримувати для харчування цукор-пісок або цукор-рафінад, натомість, отримує рідину, замінник цукру.

Згідно заяви засудженого адміністрація закладу виконання покарання перешкоджає можливості отримати зв`язок з представниками аташе, консулами Казахстану, Гани чи Кот-д`Івуару, які в Україні представляють захист його інтересів і є дружніми країнами, які взяли на себе його захист.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 звертає увагу, що адміністрація Замкової виправної колонії (№58) злочинно перешкоджає в отриманні належної та професійної медичної допомоги, при цьому незаконно пошкоджує записи в медичній картці в частині лікарських призначень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Що стосується засудженого ОСОБА_7 , то слід зазначити, що оскільки останній, приймаючи безпосередню участь у судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» порушував порядок у залі судового засідання та не підкорявся розпорядженням головуючого, то він був видалений за ухвалою суду з зали засідання на весь час судового розгляду, трансляція з ним припинена. Натомість захисник ОСОБА_7 ОСОБА_8 продовжила у судовому засіданні апеляційного суду захист інтересів останнього.

Відповідно до ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (по тексту - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.
Згідно ст. 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.
Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.
Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.
Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду
Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання. (ч. 1, 2, 4 ст. 7 КВК України).

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року № 2186/5 (по тексту - Правила).

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п. 1 Правил).

Слід зазначити, що режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених (ч. 1 ст. 102 КВК України).

Суд першої інстанції дав правильну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт, відсутні.

Твердження про те, що посадові особи Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» зловживають своїми посадами є безпідставним. Вказані обставини вже були встановлені судом у постанові від 21.09.2017 року в рамках розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_7 до адміністрації Замкової виправної колонії про визнання протиправними та незаконним дій. Дана постанова суду 18.10.2017 року набрала законної сили.

Окрім того, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_7 на те, що його силою утримують в ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» в нежитлових та непридатних до життя приміщеннях.

Згідно ч. 1 ст. 115 КВК України, особам, які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі п`яти квадратних метрів.

З урахуванням вказаного, твердження апелянта про те, що камери № 40, 41, площа яких становить 4,1 м. кв., не відповідають вимогам закону є такими, що йому суперечать.
Також судом правильно враховано, що з часу прибуття до установи виконання покарань і до звернення до суду, ОСОБА_7 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення до приміщення камерного типу (ПКТ) 13.06.2016 року строком на три місяці, а також у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора (ДІЗО) 21.06.2016 року строком на 15 діб.
Посилання на те, що посадові особи в ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» замінюють рис, гречку, горох, квасолю на перлову, ячмінну, кукурудзяну крупу, що не відповідає встановленому раціону харчування засудженого, не заслуговують на увагу суду.

Так, дослідженими меню-розкладками продуктів харчування, що закладаються в котел на одну особу на добу за нормою № 4А в Держаній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» за період червень-липень 2016 року підтверджено, що засудженим, які утримувались в ПКТ у вказаний період, в тому числі апелянту, надавались в належній кількості продукти харчування, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 336 від 16.06.1992 року для норми харчування № 4А. Вказаною постановою затверджено норми заміни продуктів харчування та порядок застосування такої заміни, відповідно до яких дозволено пряму та зворотну заміну макаронів, круп, овочів на бобові та навпаки.

Твердження ОСОБА_7 про те, що згідно встановлених норм засудженим передбачено для харчування цукор-рафінад або цукор-пісок не заслуговуюють на увагу. Так, відповідно до п. 5.11 «Положення про організацію продовольчого забезпечення у державній кримінально-виконавчій службі України на мирний час», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 850/5 від 08.06.2012 року, цукор в установах виконання покарань видається в розчиненому вигляді у ІІІ страві.

Окрім того, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_7 на те, що адміністрація закладу виконання покарань перешкоджає можливості отримати зв`язок з представниками аташе, консулами Казахстану, Гани чи Кот-д`Івуару, які в Україні представляють захист його інтересів. Згідно з повідомленням консульського відділу Посольства Республіки Казахстан в Україні від 17.04.2017 року, ОСОБА_7 не документувався паспортом громадянина вказаної республіки та не має постійної реєстрації на її території. Так, консульська посадова особа не має права відвідувати особу, яка знаходиться в закладі виконання покарань, яка не є її громадянином.

Посилання на те, що адміністрація ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» злочинно перешкоджає в отриманні професійної медичної допомоги та пошкоджують записи в медичній картці є безпідставним. Судом першої інстанції було досліджено та допитано в судовому засіданні начальника медичної частини ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», який засвідчив, що йому була надана відповідна професійна медична допомога, будь-яке упереджене ставлення до нього відсутнє. Крім того, начальник медичної частини повідомив, що медична документація засуджених зберігається у встановленому місці.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду від 7 травня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 про незаконні та протиправні дії Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2