АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/562/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №630/562/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України судимий :

-за вироком Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- за вироком Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2011 року за ч. 2 і 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 26 вересня 2014 року із Холодногірської ВК № 18 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 7 днів на підстав постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року;

- за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 червня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; за вироком Московського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року за ч. 2 і 3 ст. 185, ч. 2 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнено 08 листопада 2016 року з Темнівської ВК № 100 по відбуттю покарання,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та засуджений до 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки із покладенням обов`язків, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком чинності залишено без змін.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 15058 від 17 серпня 2017 року в сумі 198,00 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 08 серпня 2017 близько 13 год. 30 хв., перебуваючи в гостях у громадянки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно заволодів та виніс з приміщення квартири телевізор «LG-LAFINION» вартістю 1396,67 грн., телевізор «VIEW SONIC NX3240W LCD-TV», вартістю 2700,00 грн. та СD-програвач «МEDION-82522», вартістю 450,00 грн., таким чином, заволодівши ними, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4546,67 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м?якості.

Вказує на те, що суд не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_7 раніше 4 рази судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 26.01.2016 року, вчинив новий злочин через невеликий проміжок часу після звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, ніде не працює, тобто має антисоціальну спрямованість поведінки, добровільно не відшкодував потерпілій завдані збитки.

Тому вважає, що застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України не відповідає принципам законності та справедливості, не є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1,4 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

В той же час, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України колегія суддів визнає частково слушними.

Призначаючи ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі та звільняючи його від такого покарання з випробуванням судом враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, раніше був засуджений, але судимості не погашені, неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_7 , визнано щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_7 , суд не встановив.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Мотивуючи своє рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням судом першої інстанції зазначено у якості підстав для цього зазначено про обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, якій викрадене майно повернуто в повному обсязі, що в свою чергу знижує ступень соціальної небезпеки ОСОБА_7 .

Між тим з такими висновками суду погодитись не можна.

Так судом не враховано, що ОСОБА_7 раніше 4 рази судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 26.01.2016 року, вчинив новий злочин через невеликий проміжок часу після звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, вказані районним судом обгрунтування для застосування щодо обвинуваченого вимог ст.75 КК України, з врахуванням тяжкості злочину, та даних про особу обвинуваченого, не є достатньою підставою для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України є обґрунтованими.

В той же час, колегія суддів з урахуванням наведених вище даних не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, аніж призначив суд першої інстанції.

Відтак, вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України є необґрунтованим і таким що підлягає скасуванню в цій частині та ухваленням на підставі п. 4 ч. 1ст. 420 КПК України, свого вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України в виді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 у обчислювати з моменту виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді