Справа №212/2537/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000645 від 05.03.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, інвалідом не являється, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , на початку першої декади березня 2018 року, не будучи зареєстрованим, як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення встановленого чинним законодавством України порядку здійснення операцій з металобрухтом в домоволодінні АДРЕСА_2 , організував незаконно діючий пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів у населення.
Так, ОСОБА_3 в порушення положень ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (в редакції від 15.09.2016), відповідно до якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, а збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняються, не маючи державної реєстрації, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, в період часу з початку першої декади березня 2018 року по 26.03.2018 в домоволодінні АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту систематично здійснював незаконне приймання від фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 6,00 грн. за 1 кг.
Так, 26.03.2018 року приблизно о 18.30 годин ОСОБА_5 перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_2 , незаконно прийняв у ОСОБА_6 брухт чорних металів загальною вагою 8 кг, надавши ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 48 гривень.
26.03.2018 року працівниками поліції в період з 18.52 годин до 19.10 годин при проведенні обшуку в домоволодінні АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено брухт чорних металів, загальна вага якого склала 202 кг., який ОСОБА_3 незаконно прийняв від фізичних осіб за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі, суду пояснив обставини його вчинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками організації незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами.
При призначенні покарання суд керуються ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, не навчається, на утриманні непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, висновок органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченому положень ст. 69 КК України та призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: брухт чорних металів, загальна вага якого склала 202 кг, який передано на відповідальне зберігання до ТОВ «МММ-Метал» ЄДРПОУ (40765108) та грошові кошти в сумі 100 гривень вилучені в ході обшуку 26.03.2018 року, які передано до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області підлягають конфіскації.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.370,371, 374,395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді одного року обмеження волі з випробуванням на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: брухт чорних металів, загальна вага якого склала 202 кг, який передано на відповідальне зберігання до ТОВ «МММ-Метал» ЄДРПОУ (40765108) та грошові кошти в сумі 100 гривень вилучені в ході обшуку 26.03.2018 року, які передано до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1