Справа № 314/2654/18
Провадження № 1-в/314/910/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)20.01.1989 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки.

2)16.01.1990 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

3)19.08.1993 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

4)16.02.1998 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

5)26.01.2000 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

6)01.06.2004 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року 23 днів позбавлення волі. Звільнений з під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям строку покарання.

7)17.04.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

8)30.05.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

9)11.02.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.02.2014 року по відбуттю строку покарання.

По даній справі засуджений: 23.09.2014 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.04.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.08.2014 року по 24.10.2014 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення з 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 15.08.2014 року, кінець строку: 06.06.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні просив суд звільнити його умовно-достроково, так як у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, крім того, пояснив, що він з 26.11.2014 року перебуває на лікуванні в спеціалізований туберкульозній лікарні при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз, залучається до робіт з благоустрою колонії, вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 26.11.2014 року перебуває на лікуванні в спеціалізований туберкульозній лікарні при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз, вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, а саме відповідно до довідки начальника відділення СПС від 19.07.2018 року, з 26.11.2014 року та в період з 01.05.2017 року по 15.11.2017 року приймав участь в ремонтних роботах на відділенні СПС № 7, та з 25.01.2018 року по теперішній час працює на ремонтних роботах на відділенні СПС № 6, при цьому, запропонований об`єм робіт виконував в повному обсязі, до праці ставиться задовільно.
Крім того, згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, відвідує бібліотеку установи, підвищує свій освітній рівень шляхом самоосвіти, приймає участь у суспільно-корисній праці, приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, приймає участь у самодіяльних організаціях відділеннях, за вироком суду позову не має, вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється, на профілактичному обліку у станови не перебуває

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.04.2016 року, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 13 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

24.07.2018