Справа № 396/1739/18
Провадження № 1-кс/396/459/18
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання вказує, що 10.09.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна запчастин до трактору, взявши із собою інструменти ключі, на автомобілі ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 приїхали до нежилого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи спільно, за допомогою ключів почали демонтувати трактор МТЗ 80, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме від`єднувати запчастини та складові його частини.
Здійснивши від`єднання частин деталей та складових вказаного вище трактора, та помістивши використанні ключі у богажне відділення автомобіля ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 на попрямували у с. Звірівка Новоукраїнського району до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого попрохали, щоб останній на своєму вантажопасажирському автомобілі «IVECO» 35.10, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 допоміг їм здійснити перевезення запчастин та складових до трактора із с. Сотницька Балка до м. Новоукраїнка, на що останній погодився.
В подальшому, 10.09.2018 року приблизно о 18 годині, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули до вказаного вище нежилого домоволодіння, після чого на вантажопасажирському автомобілі «IVECO» 35.10, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 приїхав і ОСОБА_8 . Приїхавши на вказане місце, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 завантажили запчастини та складові трактора до кузову автомобіля «IVECO» 35.10, після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 на вказаному автомобілі попрямували до м. Новоукраїнка відвозити викрадені речі. В свою чергу, ОСОБА_5 було затримано місцевими жителями, який намагався втекти із місця вчинення злочину за допомогою свого автомобіля ВАЗ 2108.
10.09.2018 року у ході проведення огляду місця події, на дорозі навпроти будинку ПАТ «Новоукраїнський кар`єр» що за адресою: вул. Панаса Мирного, 1 м. Новоукраїнка Кіровоградської області виявлено та вилучено вантажопасажирський автомобіль «IVECO» 35.10, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за допомогою якого було здійснено перевезення викраденого майна із населених пунктів.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі.
Слідчий суддя розглядає клопотання про арешт майна за відсутності слідчого, що повністю узгоджується з положеннями ч.3 ст.244 КПК України.
У відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.ч 1,2 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти оскільки вилучений транспортний засіб є речовим доказом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та може зберігати сліди злочину.
Суд враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Враховуючи вищезазначені положення КПК України, строки подання клопотання про арешт вилученого майна в ході огляду місця події а саме 11.09.2018 року, території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає є обгрунтована необхідність у накладенні арешту на наступне майно: автомобіль «IVECO» 35.10, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , з метою збереження речових доказів та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України,слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВН ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події а саме, території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , майно: автомобіль «IVECO» 35.10, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, та які зберігати на території Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 4.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1