Справа № 357/9593/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

законного представника

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0002618 від 04.06.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та угода про визнання винуватості.

Відповідно до обвинувального акта від 16 серпня 2018 року, затвердженого прокурором 16 серпня 2018 року, під час досудового розслідування встановлено, що 04 червня 2018 року приблизно о 17.00 годин ОСОБА_6 перебуваючи на березі річки Рось поблизу вул. Максима Залізняка в м. Біла Церква Київської області, скориставшись відсутністю осіб, які могли б завадити його злочинним діям, являючись знайомим малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті задовольнити свої сексуальні потреби, запросив останню зайти у воду річки, під приводом навчити її плавати.

При цьому ОСОБА_6 достовірно розуміючи, що ОСОБА_5 є малолітньою, усвідомлюючи свої дії та посягаючи на нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_5 , та негативно впливаючи на її психіку, попросив її лягти на спину та притримуючи її тулуб рукам почав здійснювати рухи, спрямовані на імітацію статевого акта, торкаючись зоною своїх статевих органів до малолітньої ОСОБА_5 , чим задовольнив в такий спосіб свої статеві потреби та статеву пристрасть. Свої злочинні дії ОСОБА_6 припинив, оскільки до місця вчинення ним злочину наблизилися сторонні особи.

Після цього ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом розбещення малолітньої ОСОБА_5 , вийшов із води на берег річки та покликав із собою ОСОБА_5 , разом із якою відійшов у сторону, де сховався за кущами та деревами, де ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію своєї статевої пристрасті, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, оголив свій статевий орган та вчинив акт онанізму у присутності малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , чим задовольнив в такий спосіб свої статеві потреби та статеву пристрасть.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

16 серпня 2018 року між прокурором Білоцерківської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Поклавши обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому заявив про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. Пояснивши, що дійсно 04.06.2018 року приблизно о 17.00 годин перебував на річці Рось в м. Біла Церква разом з онукою та її знайомою ОСОБА_5 , яка просила навчити її плавати на спині. Під час навчання вона взяла за шию ОСОБА_6 , який став імітувати статевий акт, після цього вийшли з річці, де останній зняв свою білизну та оголив свій статевий орган та вчинив акт онанізму. Розкаюється, вину визнає в повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, цивільний позов не заявлений, матеріальних та моральних претензій у законного представника потерпілої немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67,69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, а саме позитивної характеристики з місця проживання, враховуючи, що останній раніш не судимий, знаходиться у похилому віку, злочином не завдані шкідливі наслідки, з урахуванням особи винного.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Речові докази по кримінальному провадженню відстутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 371, 374, 468, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 серпня 2018 року, укладену між прокурором Білоцерківської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України, та призначити йому покарання узгоджене сторонами у виді п`яти років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, шляхом подачі апеляції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1