Справа № 442/3925/17
Провадження № 1-кс/442/906/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 , -

встановив:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадження №00173, покликаючись на те, що впровадженні судді ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України. Вважає, що існують обставини, які викликають сумніви у неупередженості судді, якими є неодноразове, безпідставне, невмотивоване продовження запобіжного заходу, тривалий розгляд кримінального провадження, неодноразове відкладення розгляду справи з метою надання можливості прокурору забезпечити явку свідків обвинувачення при одночасній відмові у допиті свідків захисту, в тому числі й понятих, які брали участь у слідчих діях, тощо. Крім цього, суддя ОСОБА_4 є кумом прокурора ОСОБА_6

ОСОБА_3 в судовому засіданні свої вимоги про відвід судді ОСОБА_4 підтримав з підстав, викладених у заяві, просить заяву задоволити.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні позицію свого підзахисного підтримала, додатково суду розяснила, що сама справа неодноразово відкладалася за клопотанням прокурора, який наполягав на допиті потерпілих, які не зявлялися. Продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 відбувалися автомативно, без належного обгрунтування та дослідження судом наявності підстав. Особа перебуває під вартою вже орієнтовно 14-15 місяців, а тому в ОСОБА_3 виникли сумніви в неупередженості судді, він вважає, що суд вже не може прийняти законне і обгрунтоване рішення у справі. Суддя вживав висловлювання і дані, які не могли бути йому відомі, що також вказує на те, що в суду сформувалося певне упередження стосовно нього. Тому вважає, що заяву ОСОБА_5 слід задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_4 , покликаючись на те, що підстави відводу чітко визначені статтею 75 КПК України. Покликання обвинуваченого ОСОБА_3 на його дружні відносини чи родинні стосунки із суддею є надуманими, сама заява про відвід направлена на затягування розгляду данного кримінального провадження, а тому просить в задоволенні заяви відмовити.

Вивчивши надані матеріали про відвід судді ОСОБА_4 , з`ясувавши позицію заявника ОСОБА_3 , його адвоката та думку прокурора, приходжу до наступного висновку:

положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді, зокрема відповідно до п.4 ч.1 ст.75 суддя не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Враховуючи вищенаведене, те, що обставини, які викладені у заяві, є недостатніми для висновку про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду даного кримінального провадження, жодних конкретних доказів, зокрема щодо родинних чи дружніх відносин судді ОСОБА_4 із прокурором ОСОБА_6 не пред`явлено, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

ухвалив:
В задоволенні заяви про відвід судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000173 від 04.02.2017, справа №442/3925/17 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1