Справа № 761/8389/18
Провадження №1-кп/761/1370/2018
В И Р О К
іменем України

24 вересня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002912 від 11 березня 2017 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москва Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, без постійного місця проживання та реєстрації, тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (підсобне приміщення), раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

перекладача Мохамед ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 11 березня 2017 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у підвальному приміщенні будинку № 10, що розташований по вул. Гоголівській в м. Києві, вступила в словесний конфлікт з раніше знайомим ОСОБА_10 , в результаті чого у неї виник злочинний умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень в ході вищевказаного конфлікту, 11 березня 2017 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в підвальному приміщенні будинку № 10, що розташований по вул. Гоголівській в м. Києві, перебуваючи поряд з раніше знайомим ОСОБА_10 , тримаючи в правій руці ніж, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно нанесла йому не менше одного удару в праву гомілку спереду, чим спричинила потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої гомілки з ушкодженням судин гомілки, наслідком чого сталась крововтрата, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, та спричинило смерть останнього.

Таким чином, ОСОБА_2 заподіяла умисне тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинила кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, визнала частково та суду пояснила, що в Україну приїхала із Російської Федерації на початку 2007 року, проживала у Полтавській області, де була тимчасово зареєстрована, потім переїхала до Києва, постійної роботи та житла не мала, заробляла на життя тим, що збирала порожні пляшки. За п?ять днів до цих подій стала проживати разом з потерпілим ОСОБА_10 у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . Там же проживав і чоловік на ім?я ОСОБА_11 .

11 березня 2017 року вранці перебуваючи у підвальному приміщенні за вказаною адресою, вони втрьох вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_10 покликав її на вулицю, де познайомив з чоловіком в формі охоронця та повідомив, що продає її для цього чоловіка за 300 грн., а вона повинна вступити з цим чоловіком в інтимні стосунки. Така пропозиція була недопустимою та принизливою для неї, тому вона відмовилась і повернулась у підвал. Через деякий час до кімнати зайшов ОСОБА_10 , вдарив її долонею руки по спині, став кричати і вимагати, щоб вона йшла до чоловіка надавати інтимні послуги за гроші. Вона була шокована, відчула у душі біль та образу, після чого вона не стрималася та вдарила ОСОБА_10 ножем в ногу, в ділянку нижче коліна. ОСОБА_10 , нічого не сказавши, зігнувся і пішов на вулицю. Через декілька хвилин він повернувся, ліг та накрився покривалом. Вона запропонувала йому перебинтувати рану, проте він відмовився. Після чого вона пішла на вулицю по справах, а коли повернулася, то побачила, що ОСОБА_10 лежить без ознак життя. Вона вийшла до сітки, якою огороджений вхід до підвалу і стала просити людей викликати поліцію та швидку допомогу.

ОСОБА_2 не заперечувала, що дійсно завдала ОСОБА_10 удар ножем в ногу, внаслідок чого він отримав тілесне ушкодження, зафіксоване у висновку експерта, однак зазначає про те, що не мала умислу на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень або смерті, вдарила його спонтанно, оскільки перебувала в шоковому стані від його пропозиції.

Обвинувачена просила суворо її не карати, дати шанс виправитись, запевнила, що має намір знайти постійну роботу та житло.

Сторона захисту не оспорюючи фактичні обставини заподіяння ОСОБА_2 тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , вважає, що її дії необхідно перекваліфікувати на ст. 123 КК України, оскільки у ОСОБА_2 раптово виник умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, реалізуючи який вона завдала удар у стані сильного душевного хвилювання.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченою, винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що працює охоронцем готелю «Сіті Апартментс» за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 8. Так, в один із днів березня 2017 року, точну дату свідок не пам?ятає, він знаходився на робочому місці. Перебуваючи на паркінгу готелю, почув крики про допомогу із сусіднього закинутого будинку АДРЕСА_2 , який розташований поруч. Коли він підійшов до зазначеного будинку, з підвалу почув жіночий голос, жінка просила відкрити решітку до підвалу або когось викликати, пояснювала, що її закрили. Він викликав поліцію та повернувся на своє робоче місце. Через деякий час приїхали працівники поліції, які також не змогли відкрити замок та викликали працівників МНС. Пізніше працівники поліції повідомили, що у підвалі знайшли труп чоловіка та покликали його для складання та підписання документів. Зазначив про те, що обличчя жінки, яка просила про допомогу він не бачив, а лише чув її голос. Жінка розмовляла на ламаній українській мові із російським акцентом. В той день жодних криків, сварок з підвалу будинку він не чув.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що підробляє двірником. Обвинувачену ОСОБА_2 знав як подругу ОСОБА_10 , жодних відносин з нею не підтримує, підстави обмовляти обвинувачену у нього відсутні. З потерпілим ОСОБА_10 він проживав у підвалі будинку АДРЕСА_2 на протязі двох років. ОСОБА_2 проживала разом з ними у вказаному підвалі приблизно тиждень до події. Про ОСОБА_2 йому нічого не відомо, він з нею не спілкувався, жодних конфліктів між ними не було. ОСОБА_2 та ОСОБА_10 не працювали, на життя заробляли тим, що збирали пляшки. 10 березня 2017 року ввечері він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_2 випили 2 пляшки горілки. Після чого він ліг спати. Через деякий час прокинувся, щоб піти до туалету та побачив, що на підлозі хтось лежить, накритий покривалом з головою. На його запитання ОСОБА_2 відповіла, що це ОСОБА_14 відпочиває. Він знову ліг спати. Вранці його розбудили працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_10 мертвий.

Свідок повідомив, що перед тим, як він лягав спати, чув як ОСОБА_10 та ОСОБА_2 між собою сварилися, як він зрозумів зі сварки ОСОБА_10 хотів кудись піти разом із ОСОБА_2 , а вона не хотіла йти. Крім того, свідок зазначив про те, що раніше пожартував з приводу того, що нібито хоче віддати ОСОБА_2 їх сусіду двірнику ОСОБА_15 за пляшку горілки, при цій розмові був присутній і ОСОБА_10 .

При оцінці показань свідка ОСОБА_13 в частині дати та часу подій, які вказані ним - 10 березня 2017 року ввечері, суд приходить до висновку, що така неточність зумовлена значним часом який минув з моменту події до допиту свідка у судовому засіданні, особливостями пам?яті людини, що в цілому не впливає на достовірність показань свідка з огляду на те, що інші зазначені ним обставини узгоджуються із показаннями ОСОБА_2 , та іншими доказами, дослідженими судом.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними рапорту о/у ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_16 в якому зафіксовано виїзд працівників поліції 11.03.2017 року за адресою: м. Київ, вул.Гоголівська, 10, де за попередньою інформацією виявлено труп чоловічої статті. За вказаною адресою в підвальному приміщенні було виявлено труп чоловічої статті під час огляду якого на зовнішній поверхні правої гомілки було виявлено рану схожу на різану, труп було направлено на судово-медичну експертизу;

-даними рапорту інспектора роти №10 батальйону №1 УПП в м. Києві ОСОБА_17 в якому зафіксовано виїзд працівників ДПП 11.03.2017 року за адресою: м. Київ, вул.Гоголівська, 10, де виявлено громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася в закритому підвальному приміщенні під замком, а також після відкриття замка в підвальному приміщенні виявлено ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неопізнаний труп чоловіка;

-даними протоколу огляду місця події від 11.03.2017 року з фототаблицею, згідно якого зафіксована обстановка на місці скоєння кримінального правопорушення за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 10, де в кімнаті №1 підвального приміщення виявлено плями бурого кольору схожі на кров, в кімнаті №2 вказаного приміщення при вході виявлено плями крові та труп чоловічої статті у якого на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині виявлено щілиноподібну рану з рівними краями, загостреними кінцями, яка проходить горизонтально, дном якої є м`язи гомілки. Довжина рани при зведені країв біля 1-го см. На момент огляду присутня громадянка, яка представилась як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що 11.03.2017 року приблизно о 09 год. 00 хв. вона ножем нанесла знайомому на ім`я ОСОБА_14 удар в область правої ноги та показала місцезнаходження ножа, яким вона нанесла удар чоловіку. В ході огляду вилучено труп чоловічої статті, шматок паперу з речовиною бурого кольору (з підлоги кімнати №1 підвального приміщення), змив речовини бурого кольору (з підлоги кімнати №2 підвального приміщення), три зразки грунту з речовиною бурого кольору (приміщення кімнати №1 підвального приміщення), змив речовини бурого кольору з підлоги на якому було виявлено труп (кімната №2 підвального приміщення), мобільний телефон «Motorola»; куртку білого кольору «Armani», шматок вати, предмет схожий на ніж, 4 сліди папілярних узорів;

-даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.06.2017 року та квитанції №06062 про отримання на зберігання речових доказів, відповідно до яких, кросівки темно-сірого кольору з підошвою білого кольору та шнурівками сірого кольору, куртку з речовиною бурого кольору, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002912 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві;

-даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.07.2017 року та квитанції №07016 про отримання на зберігання речових доказів, відповідно до яких, чотири сліди папілярних узорів, мобільний телефон «Моторола», змив речовини бурого кольору з підлоги, змив речовини бурого кольору, три зразка грунту з підлоги з речовиною бурого кольору, один шматок паперу із речовиною бурого кольору; шматок вати з речовиною бурого кольору, відбитки пальців виявленого трупа, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002912 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві;

-даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.03.2018 року та квитанції №08313 про отримання на зберігання речових доказів, відповідно до яких, ніж, який виявлено та вилучено 11.03.2017 року в ході огляду місця події за адресою: м.Київ, вул. Гоголівська, 10, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002912 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві;

-даними лікарського свідоцтва про смерть №818 від 11.03.2017 року, згідно якого 11.03.2017 року було констатовано смерть особи чоловічої статі за адресою: АДРЕСА_2 , в підвалі, причина смерті: крововтрата, колото-різане поранення правої гомілки з ушкодженням судин гомілки, напад з використанням гострого предмету;

-даними висновку експерта №818 від 01.06.2017 року, відповідно до якого «…При судово-медичній експертизі трупа невідомого чоловіка ? 30-40 років виявлено:

а) сліпе колото-різане поранення правої гомілки, яке розташовується на передньо-зовнішній поверхні в верхній третині: колото-різана рана (рана №1), від якої відходить рановий канал, котрий йде спереду назад, справа на ліво та зверху вниз, по своєму ходу ушкоджує м`які тканини правої гомілки, передню групу м`язів та передні великогомілкові артерію і вену (у вигляді їх повного поперечного пересічення), при цьому довжина ранового каналу становить біля 5 см.

Вищевказане поранення правої гомілки з ушкодженням судин має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя поранення, що ушкоджує кровоносні судини з крововтратою та шоком).

б) різані рани (рана №2, №3, №4, №5), на тильній поверхні правої кисті, на суглобі між основною і середньою фалангою 2-го пальця; на основній фаланзі 3-го пальця даної кисті; на тильній поверхні на основній фаланзі 4-го пальця правої кисті, на цій же поверхні на 2 см вище рани №4, які мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я.

Всі вищевказані поранення виникли від дії гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості типу клинка ножа.

Ушкодження отримані невідомим чоловіком ? 30-40 років, виникли за життя, з яким він прожив біля 60 хвилин, на що вказують дані судово-гістологічного дослідження.

Смерть невідомого чоловіка ? 30-40 років, настала від колото-різаного поранення правої гомілки з ушкодженням передніх великогомілкової артерії та вени, що призвело до розвитку крововтрати та шоку.

При судово-токсикологічному дослідженні трупа невідомого чоловіка ? 30-40 років, виявлено етиловий спирт в концентрації 2,07 проміле, що за життя могло відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.»;

-даними акту судово-медичного дослідження (обстеження) №214 від 15.03.2017 р. відповідно до якого «… Кров трупа невідомого чоловіка ? 30-40 років (Висновок експерта №818 від 11.03.2017 р.) відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.»;

-даними акту судово-медичного дослідження (обстеження) №543 від 15.03.2017 р. відповідно до якого «…В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа невідомого чоловіка ? 30-40 років, знайдено етиловий спирт у концентрації 2,07 проміле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери.»;

-даними акту судово-медичного дослідження №104-МК від 18.05.2017 р. з додатком, відповідно до якого «…При медико-криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з передньо-зовнішньої поверхні правої гомілки в верхній третині невідомого чоловіка встановлено:

В ділянці клаптя мається одна колото-різана рани, яка при умові проникаючого раньового каналу могла виникнути від дії колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа.

Слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень не відмічається.»;

-даними акту судово-медичного дослідження №573 від 05.04.2017 р., відповідно до якого «…В маркованому об`єкті №1) м`які тканини з ділянки рани №1 крупновогнищеві крововиливи з початковою клітинною реакцією перифокально. В маркованому об`єкті №2) права передня великогомілкова артерія і вени дефект стінок судин з крововиливами та початковою клітинною реакцією перифокально.»;

-даними висновку експерта №117 від 05.04.2017 р., з додатком у вигляді таблиці, відповідно до якого «…Кров трупа Невідомого чоловіка, ? 30-40 р. («Висновок експерта» №818 відділу експертизи трупів від 11.03.2017 р.) відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н.

В бурих плямах на кросівках (об№№1,2), наданих на дослідження, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Ця кров могла походити від Невідомого чоловіка, ? 30-40 р. («Висновок експерта» №818 відділу експертизи трупів від 11.03.2017 р.).

При дослідженні довільних ділянок внутрішньої поверхні кросівок (об№№3,4) знайдені сліди поту, при встановленні групової належності якого виявлені антигени А та Н. Таким чином, присутність поту Невідомого чоловіка, ? 30-40 р. («Висновок експерта» №818 відділу експертизи трупів від 11.03.2017 р.) на вказаних кросівках не виключається.»;

-даними висновку експерта №195ц від 29.06.2017 р., відповідно до якого «…Згідно «Висновку експерта» №117 від 05.04.2017 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров трупа невідомого чоловіка приблизно 30-40 років («Висновок експерта» №818 відділу експертизи трупів від 11.03.2017 р.) відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н.

При судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1) та рукоятки (об.2) кухонного ножа знайдені кров та в об.1 додатково клітини плаского епітелію особи чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності яких виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові та клітин від трупа невідомого чоловіка приблизно 30-40 років («Висновок експерта» №818 відділу експертизи трупів від 11.03.2017 р.). Клітини з ядрами в об.2 не знайдені.»;

-даними висновку експерта №236 від 18.07.2017 р., відповідно до якого «…Генетичні ознаки крові, виявленої на клинку кухонного ножа (об.1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові невстановленої особи чоловічої статі (Висновок експерта №818 від 11.03.2017). Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від невстановленої особи чоловічої статі (Висновок експерта №818 від 11.03.2017). Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/1018, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки.»;

-даними висновку експерта №226-МК від 31.07.2017 р. з додатком у вигляді таблиці, відповідно до якого «…При судово-медичній експертизі по факту смерті ОСОБА_10 у відділенні судово-медичної криміналістики встановлено: Рана в ділянці правої гомілки потерпілого спричинена клинком наданого ножа.»;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 11.03.2017 р., який проводився з метою уточнення відомостей, отриманих в ході допиту в якості підозрюваної ОСОБА_2 від 11.03.2017 р.;

-даними протоколу перегляду відеозапису від 11.03.2017 р., відповідно до якого учасникам слідчої дії було надано для ознайомлення відеозапис слідчої дії слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів за участі підозрюваної ОСОБА_2 , яка проводилася в період часу з 20 години 22 хвилини 11 березня 2017 року до 20 години 37 хвилин 11 березня 2017 року, яка зафіксована за допомогою цифрової відеокамери «Panasonic HC-V-710». Після ознайомлення від учасників слідчої дії зауважень, клопотань та доповнень не надходило, що засвідчено їх підписами.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис слідчої дії слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_2 , перекладача та захисника ОСОБА_7 , який проводилася 11 березня 2017 року, засвідчив, що ОСОБА_2 на місці події детально розказала та показала про обставини вчиненого, зокрема продемонструвала характер нанесення потерпілому ОСОБА_10 удару ножем, а саме зробила тичковий рух правою рукою, в якій знаходився ніж в ділянку правої гомілки, після чого потерпілий відійшов від неї.

Додаткового до вказаного протоколу обвинувачена ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що стояла зігнувшись до низенького столику та нарізала ковбасу. В цей час до неї підійшов ОСОБА_10 і вона вдарила його ножем в ногу, після чого він нічого не сказав і відійшов. Вона продовжувала нарізати ковбасу. Потім побачила калюжу крові на тому місці, де стояв ОСОБА_14 . Він вийшов на вулицю, через декілька хвилин повернувся і ліг спати на підлозі, при цьому накрився покривалом.

Крім того, дані обставини підтверджуються висновком експерта №14/818 від 29.12.2017 р., відповідно до якого «…Враховуючи характер ушкодження, локалізацію на тілі потерпілого, глибину ушкодження, напрямок ранового каналу, можливо вважати, що вказане ушкодження могло утворитися при обставинах, які показала підозрювана ОСОБА_2 на слідчому експерименті. (Дія колючо-ріжучого предмету тичковим рухом руки). Ушкодження, знаходиться на тілі в зоні доступній для спричинення рукою самого потерпілого. Судово-медичних даних, для виключення можливості нанесення потерпілим ушкодження самому собі не встановлено».

-даними висновку комісійної судово-психіатричної експертизи №289 від 11.05.2017 р., відповідно до якого «… ОСОБА_2 на теперішній час стійким хронічним психічним захворюванням не страждає, у неї виявляються ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (МКХ-10: F 10.24), за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_2 на момент кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, виявляла ознаки Хронічного алкоголізму (МКХ-10: F 10.24).

ОСОБА_2 за своїм психічним станом на період кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждала, виявляла ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (МКХ-10: F 10.24), за своїм психічним станом ОСОБА_2 не потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_2 страждає Хронічним алкоголізмом, внаслідок цього потребує застосування відносно неї лікування з приводу даного наркологічного захворювання. Питання відносно примусового характеру даного виду лікування не входить у компетенцію теперішньої комплексної психолого-психіатричної експертизи, а являється прерогативою суду.

ОСОБА_2 в період кримінального правопорушення, в якому на даний час підозрюється, не перебувала в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність. Кваліфікація сильного душевного хвилювання не є компетенцією експертів»;

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 за вказаних вище обставин.

Так, враховуючи показання обвинуваченої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , дані протоколу огляду місця події, висновків експертиз, протоколу проведення слідчого експерименту, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 заподіяла потерпілому ОСОБА_10 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченої про те, що вона не мала умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, оскільки вони спростовуються, зокрема показаннями свідка ОСОБА_13 , які є логічними та послідовними, а також узгоджуються із іншими доказами у справі, в тому числі даними протоколу огляду місця події, висновками експертиз, протоколу проведення слідчого експерименту, з яким погодилася обвинувачена ОСОБА_2 та підтвердила, що дійсно нанесла потерпілому ОСОБА_10 удар ножем в ногу. При цьому судом не встановлено наявності підстав у свідків оговорювати обвинувачену, не надані такі відомості і стороною захисту.

Також судом враховується, що, як вбачається із даних судово-медичної експертизи №818 від 01.06.2017 щодо довжини раньового каналу та ступеня ушкодження тканин, м?язів, артерії та вени, такий удар ножем був нанесений із значною силою.

Удар ножем, нанесений ОСОБА_2 , згідно показань останньої, не був випадковим або рефлекторним м?язовим рухом, а був усвідомленим рухом ударом із знаною силою, спрямованим у тіло людини. За загальною судовою практикою, у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на завдання невизначеної шкоди здоров?ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяно.

Згідно даних судово-медичної експертизи №818 від 01.06.2017 вищевказане поранення правої гомілки з ушкодженням судин має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя поранення, що ушкоджує кровоносні судини з крововтратою та шоком). Між завданим ударом ножем та наслідками у виді смерті потерпілого є прямий причинно-наслідковий зв?язок.

Спричинені внаслідок такого удару наслідки у вигляді смерті, хоча і не охоплювались умислом ОСОБА_2 , проте такі наслідки обвинувачена повинна була і могла передбачити.

Враховуючи наведене, показання обвинуваченої про те, що вона не мала умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, вважає необґрунтованими, а її дії необхідно кваліфікувати як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому суд вважає достовірно встановленим, що потерпілим від указаних подій є ОСОБА_10 , оскільки дані про це містяться у наданих в судовому засіданні документах, зокрема даних про ідентифікацію особи трупа по дактилокартці АДІС «Дакто-2000», згідно яких встановлено, що відбитки пальців рук невпізнаного трупа ідентичні відбиткам пальців гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також судом враховується, що матір потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_18 відмовилась від залучення в якості потерпілої у цьому кримінальному провадженні.

Щодо даних про особу обвинуваченої ОСОБА_2 , суд зауважує наступне. Так, відомості про обвинувачену хоча і встановлені переважно зі слів останньої, проте враховуючи спосіб життя, який вела обвинувачена, та вжиті вичерпні заходи по встановленню даних про її особу, суд приходить до висновку, що особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підтвердженою. Окрім того, слід врахувати, що остання документована посвідченням про взяття на облік №2670 Філії Центру обліку бездомних громадян як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Твердження сторони захисту про те, що дії ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ст. 123 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання, оскільки у ОСОБА_2 раптово виник умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, реалізуючи який вона завдала удар у стані сильного душевного хвилювання, не відповідають встановленому в ході судового розгляду.

Так, відповідно до диспозиції ст. 123 КК України відповідальність настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Разом з тим, у справі не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що у момент вчинення ОСОБА_2 інкримінованих їй дій, обвинувачена перебувала у такому стані.

Станом сильного душевного хвилювання вважають стан, який має кримінально-правове значення, оскільки особа значною мірою втрачає здатність усвідомлювати власні діяння та (або) керувати ними. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 7 лютого 2003 року № 2 зазначено, що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено ст. 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винуватого, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати власні дії або керувати ними.

Як вбачається із даних висновку комісійної судово-психіатричної експертизи №289 від 11.05.2017 р., ОСОБА_2 в період кримінального правопорушення, в якому на даний час підозрюється, не перебувала в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність. Кваліфікація сильного душевного хвилювання не є компетенцією експертів.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 пояснила, що під час подій, які розглядають судом, ОСОБА_2 хоча і відчувала сильні негативні емоції, проте не перебувала у стані фізіологічного афекту, у ОСОБА_2 не спостерігалося автоматизованих неконтрольованих дій, які можуть свідчити про звуження свідомості, а також наступної стадії астенії. Відсутність таких ознак у людини свідчить про те, що її стан не може бути кваліфікований як фізіологічний афект.

Крім того, експерт ОСОБА_19 пояснила, що в ході проведення експертизи було встановлено, що ОСОБА_2 притаманна конфліктна запальність, що означає агресивність у будь-яких конфліктних ситуаціях. При цьому негативні емоції ОСОБА_2 випливали зі стану алкогольного сп?яніння. Більше того, стан збудження на фоні алкогольного сп?яніння не можна ідентифікувати як стан сильного душевного хвилювання.

Аналізуючи висновок експерта №289 від 11.05.2017 р. щодо того, що ОСОБА_2 не перебувала в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність, суд вважає такий висновок обґрунтованим і достатньо вмотивованим. При цьому суд немає підстав ставити під сумнів компетенцію експерта ОСОБА_19 , яка має перший кваліфікаційний клас, стаж роботи по спеціальності 28 років, є завідувачкою лабораторією психологічних досліджень Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Таким чином, версія сторони захисту про те, що ОСОБА_2 спричинила потерпілому ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, є необґрунтованою та суперечить даним висновку судово-психіатричної експертизи №289 від 11.05.2017 р.

Надалі оцінюючи версію сторони захисту, суд зазначає, що під час кваліфікації злочинів, учинених у стані сильного душевного хвилювання, необхідно враховувати не лише особливості ознак суб`єктивної сторони конкретного злочину (тобто вплив емоційного стану на мотивацію та спрямованість мети діяння), а й ступінь їх приналежності саме особистості винуватого під час вчинення злочину. Ідеться, передусім, про агресію, яка часто зумовлює мотивацію насильницьких злочинів.

Як вбачається зі змісту висновку комісійної судово-психіатричної експертизи №289 від 11.05.2017 р., поведінка ОСОБА_2 характеризується запальністю у конфліктах, отже можна дійти обґрунтованого висновку про те, що така риса характеру як запальність, агресивність у конфліктних ситуаціях притаманна особистості ОСОБА_2 і певною мірою зумовлює її поведінку у різних життєвих ситуаціях, зокрема і під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_10 , який є предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні.

За наведених обставин, очевидно, що умисне тяжке тілесне ушкодження у вигляді удару ножем було завдане ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_10 не у стані сильного душевного хвилювання, яке раптово виникло унаслідок тяжкої образи, а під впливом агресивних емоцій під час конфлікту на тлі перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп?яніння.

Часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_2 суд розцінює як бажання пом`якшити покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 121 КК України.

Призначаючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи, те, що в результаті протиправних дій обвинуваченої, які носили умисний насильницький характер, настала смерть потерпілого ОСОБА_10 , ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яка вину визнала частково, дані, які характеризують її особу, те, що вона раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, без постійного місця реєстрації та проживання на території України, перебуває на обліку у Філії Центру обліку бездомних осіб м.Києва, не працює, суспільно корисною працею не займається, веде бродяжницький спосіб життя, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому судом враховуються дані висновку судово-психіатричного експерта №289 від 11.05.2017, відповідно до якого «…«… ОСОБА_2 на теперішній час стійким хронічним психічним захворюванням не страждає, у неї виявляються ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (МКХ-10: F 10.24), за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_2 на момент кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, виявляла ознаки Хронічного алкоголізму (МКХ-10: F 10.24).

ОСОБА_2 за своїм психічним станом на період кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждала, виявляла ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (МКХ-10: F 10.24), за своїм психічним станом ОСОБА_2 не потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_2 в період кримінального правопорушення, в якому на даний час підозрюється, не перебувала в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність. Кваліфікація сильного душевного хвилювання не є компетенцією експертів».

З урахуванням наведеного, суд уважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 121 КК України, та не знаходить підстав для застосування до неї положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Такого висновку суд дійшов з урахуванням особи винної, характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 визнана винуватою та обставини його скоєння, а також наслідки умисних дій ОСОБА_2 , які виявились у смерті людини, дані про відсутність у обвинуваченої місця реєстрації та постійного проживання, постійної роботи, сім?ї, осіб на утриманні, її перебування на обліку бездомних осіб, стан її здоров?я та вік, відсутність обставин, що пом?якшують покарання.

Беручи до уваги наведене вище у сукупності, суд приходить до висновку про неможливість її виправлення без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Щодо процесуальних витрат у розмірі 660 гривень 30 копійок за проведення експертизи №8-1/1257 від 23.03.2017, а також у розмірі 2754 гривні 20 копійок за проведення експертизи №266-МК від 31.07.2017 року, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченої ОСОБА_2 у повному обсязі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, з урахуванням висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, строк відбування покарання ОСОБА_2 необхідно обчислювати з часу її затримання, а саме з 11 березня 2017 року. При цьому зарахуванню ОСОБА_2 у строк відбування покарання підлягає строк попереднього ув?язнення з 11 березня 2017 року до часу набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_2 визнати винною за ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком в законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу її затримання, а саме з 11 березня 2017 року. Зарахувати ОСОБА_2 у строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення з 11 березня 2017 року до часу набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази кросівки темно-сірого кольору з підошвою білого кольору та шнурівками сірого кольору, куртку з речовиною бурого кольору, чотири сліди папілярних узорів, мобільний телефон «Моторола», змив речовини бурого кольору з підлоги, змив речовини бурого кольору, три зразка грунту з підлоги з речовиною бурого кольору, один шмат паперу із речовиною бурого кольору; шматок вати з речовиною бурого кольору, відбитки пальців виявленого трупа, ніж, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №8-1/1257 від 23.03.2017 у розмірі 660 гривень 30 копійок; а також за проведення експертизи №266-МК від 31.07.2017 року у розмірі 2754 гривні 20 копійок.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1