Ухвала
Іменем України
07 червня 2018 р.

м. Київ
справа № 311/2282/16-к
провадження № 51-5455ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2018 року залишений без змін,
установив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу та доповнення до неї необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 16 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст.427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Поза межами встановленого для усунення недоліків спеціального строку, але у межах строку на касаційне оскарження засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК України не дотримано, допущених недоліків в повному обсязі не усунуто. Зокрема, зазначена у касаційній скарзі вимога про зміну вироку суду першої інстанції без вказівки щодо долі ухвали апеляційного суду, не узгоджується з положенням ст. 436 вказаного Кодексу, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, засуджений і у повторно поданій касаційній скарзі не зазначив у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, відтак й немає обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Постановлене рішення не позбавляє ОСОБА_4 права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2018 року залишений без змін, разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3