У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4465/18

№ 1-кс/183/930/18

26 липня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001475 від 24 липня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батурин Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , на 60 днів. Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, а саме в тому, що 22 липня 2018 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи разом із ОСОБА_7 біля «Алеї Слави», розташованої в смт. Гвардійський Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою з останньою, підійшли до ОСОБА_8 та на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ними та ОСОБА_9 сталася сварка, в ході якої у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись біля «Алеї Слави», розташованої в смт. Гвардійський, Новомосковського району, Дніпропетровської області, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 умисно наніс численні удари кулаками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_10 цей же час ОСОБА_7 приблизно о 05 годині 00 хв. 22 липня 2018 року, перебуваючи поряд з останніми, «Алеї Слави», розташованої в смт. Гвардійський, Новомосковського району Дніпропетровської області, реалізовуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , підійшла до ОСОБА_8 та нанесла йому кілька ударів ногами в область грудної клітини та живота. Своїми спільними злочинним діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми, перелому 3,4-го ребра з права, правостороннього гемопневмотораксу, закритої травми черевної порожнини. Тобто ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб. Також, під час досудового розслідування було встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки можливо лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала заявлене слідчим клопотання та просила задовольнити його, оскільки на її думку дійсно наявні ризики передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а враховуючи особу підозрюваного, вважає достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заявленого клопотання, оскільки військова частина, в якій слідчий пропонує встановити підозрюваному домашній арешт, це його місце служби, а не місце проживання, та просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки домашній арешт не дозволить підозрюваному продовжувати військову службу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти своєї причетності до обставин кримінального правопорушення викладеного в клопотанні слідчого, однак заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.07.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, суд з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, оцінюючи додані слідчим до клопотання докази вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, в своїй сукупності розцінює їх як такі, що містять дані про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, має місце бути, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В той же час суд враховує, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 на 60 днів, який просив встановити саме за адресою: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При розгляді такої категорії справ необхідно враховувати, що у ч. 5 ст. 181 КПК України словосполучення «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

При цьому, суд важає, що застосування такого запобіжного заходу в останньому випадку можливе лише після з`ясування думки власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом.

З огляду на зазначене, казарма чи інше пристосоване для проживання військовослужбовців приміщення може розглядатися як житло, оскільки воно використовується для тимчасового проживання особового складу військової частини на час служби.

Однак, в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування щодо встановлення домашнього арешту саме за вказаною адресою, до клопотання не додано жодних документів щодо належності підозрюваного до особового складу військової частини НОМЕР_1 , про згоду (дозвіл) командування військової частини на перебування ОСОБА_4 у військовій частині в умовах цілодобового домашнього арешту та про можливість забезпечення виконання запобіжного заходу в умовах військової частини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено наявність підстав, передбачених п.п. 2,3 ч. 3 ст. 132 КПК України, для застосування саме такого запобіжного заходу. Тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177,178,181,193 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1