Справа № 581/466/18
Провадження № 1-кс/581/195/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 року слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 25 червня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

23 липня 2018 року до суду надійшли клопотання слідчого Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1988 року випуску та технічний паспорт № НОМЕР_2 , належних ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 25 червня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 25 червня 2018 року до Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт від начальника СП Липоводолинського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що до нього звернувся голова СВК «Агрофірма» Семенівська» ОСОБА_6 та повідомив, що в період часу з травня 2018 по 25 червня 2018 року з приміщення недіючого сараю СТФ СВК «Агрофірма» Семенівська» невідомі особи здійснили крадіжку дренажних плит в кількості 208 шт.

25 червня 2018 року до ЄРДР за №0000107 були внесені відомості за вказаним фактом та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

10 липня 2018 року ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 добровільно видав працівникам поліції дві дренажні плити, придбані ним в с. Семенівка у осіб, причетних до їх виикрадення.

Слідчий вказує, що автомобіль КАМАЗ, на якому перевозились викрадені плити, та технічний паспорт є речовими доказами та з метою їх збереження, встановлення всіх обставин злочину, просила накласти на них арешт.

Слідчий в поданій письмовій заяві просила розгляд клопотання провести за її відсутності, клопотання підтримала.

Власник майна представник ОСОБА_4 до суду не з`явився, повідомлений належним чином.

Фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000107 від 25 червня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, розпочате по факту того, що у період часу з травня місяця 2018 року по 25 червня 2018 року ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами на даний час особами проникли до приміщення сараю недіючої СТФ «СВК «Агрофірма» Семенівська» в с. Семенівка Липоводолинського району Сумської області, звідки викрали металеві плити в кількості 208 штук.

В ході виконання доручення слідчого за вказаним кримінальним провадженням, працівниками Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області встановлено, що до вчинення крадіжки причетні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які під час допиту в якості свідків підтвердили факт їх причетності до вчинення крадіжки 102 шт. дренажних плит та повідомили, що викраденим майном вони розпорядилися на власний розсуд, а саме продали частину вказаних плит, 42 шт. як металобрухт ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 .

10 липня 2018 року ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , добровільно видав працівникам поліції дві дренажні плити, придбані ним в ОСОБА_7 .

З допиту ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 встановлено, що викрадені плити перевозив знайомий ОСОБА_13 - ОСОБА_14 , який підтвердив факт поїздки на вказаному автомобілі марки КАМАЗ 55102, належному ОСОБА_15 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля КАМАЗ 55102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1988 року, його власником значиться ОСОБА_16 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі необхідності збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Слідчий суддя вважає, що подане клопотання є необґрунтованим, оскільки автомобіль та технічний паспорт на нього не можуть вважатися речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки дренажних плит. Слідчим не надано доказів причетності власника автомобіля ОСОБА_4 до вчинення крадіжки плит.

У зв`язку з цим в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 117, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1