Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/812/18
Провадження № 1-кп/280/204/18
ВИРОК
Іменем України

14 серпня 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000306 від 26.05.2018 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирського району, м. Коростишева, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який депутатом та інвалідом не являється, працюючого у ТОВ «Агрофірма Брусилів» на посаді слюсаря-електрика, маючого на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 30 липня 2004 року по 04 жовтня 2012 року перебував в шлюбі з ОСОБА_6 .

За період проживання, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 , у них народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

У вересні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до Коростишівського районного суду із цивільним позовом відносно ОСОБА_4 , з метою стягнення аліментів на утримання сина.

Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Коростишівського районного суду від 04.10.2012, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_6 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2012 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 2009 року по 2015 рік ОСОБА_4 був офіційно працевлаштований на посаді електрика у Коростишівській центральній районній лікарні ім. Д.І. Потєхіна.

З 20 січня 2016 року по 31 жовтеня 2017 року ОСОБА_4 був офіційно працевлаштований на посаді електрика та робітника по обслуговуванню у Брусилівському ДНЗ «Віночок».

З 27 березня 2018 року по теперішній час ОСОБА_4 офіційно працевлаштований на посаді електрика у ТОВ «Агрофірма Брусилів» та отримує заробітну плату.

ОСОБА_4 будучи повідомленим про кримінальну відповідальність та маючи матеріальну можливість, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом від 04.10.2012 ОСОБА_4 не здійснював виплат аліментів на користь ОСОБА_6 з січня 2015 року по даний час.

Внаслідок указаних злочинних діянь ОСОБА_4 , а саме: злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , у період часу з січня 2015 року по квітень 2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 18 506 гривень 76 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, за рішенням суду про сплату аліментів ознайомлений - зобов`язаний, на користь ОСОБА_7 сплачувати кошти, на утримання сина ОСОБА_8 , 2005 р.н., у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2012 до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . До державної виконавчої служби його не викликали, до моменту притягнення до кримінальної відповідальності вчасно аліменти не сплачував.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей(аліментів).

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_4 офіційно працює, має на утриманні неповнолітню дитину: сина ОСОБА_8 , 2005 року народження, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
При цьому суд враховує висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору з питань пробації щодо обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, можна зробити висновок, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе та не становить високої небезпеки як для суспільства в цілому так і для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: заходи на сприяння у набутті навичок розвитку відповідних особистісних якостей, пов`язаних з батьківством
ОСОБА_9 каяття у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_4 , таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання останнім нових злочинів, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1