УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 30 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно, а саме: м`ясо-молочний комплекс загальною площею 5794,9 кв. м., який розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, 20 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 233, номер об`єкта в РПВН: 19995156).

В судове засідання прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 не з`явився. Про дату, час, місце розгляд клопотання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на те, що прокурор у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, а й отже не довів слідчому судді обставини, які передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, в тому числі і не підтвердив процесуальну актуальність даного клопотання, в даному конкретному випадку підстав для задоволення такого клопотання немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 30 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1