Дата документу 20.06.2018
Справа № 501/1530/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_6 ,
представника сектору ювенальної превенції ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
потерпілої неповнолітньої ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинувачуваного ОСОБА_12 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, має не повну середню освіту, працює по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
за звинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.115 КК України, -
ОСОБА_12 05.05.2017, приблизно о 21 годині 00 хвилин, між ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_8 на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 наніс останньому один удар ногою в область обличчя, спричинивши згідно з висновком судово-медичної експертизи № 67 тілесні ушкодження у вигляді - забій м`яких тканин спинки носа з синцями у внутрішніх кутів всіх повік обох очей, забій м`яких тканин з дрібними саднами чола. Усі тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета, можливо в строк, на який вказував потерпілий, за своїм характером і перебігом зазвичай мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести діб і за цим критерієм, згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_12 не визнав свою вину у вчиненні злочину відносно ОСОБА_8 та показав суду, що 05 травня 2017 року разом зі знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на їх запрошення, перебували на території запущеного домоволодіння по АДРЕСА_3 , де жарили шашлик та вживали горілку. О 21 годині 30 хвилин ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з невідомих причин почали між собою сваритись. Він намагався їх заспокоїти, але ОСОБА_13 замахнувся на нього ( ОСОБА_15 ) рукою та він разом з ОСОБА_13 впали на землю. Після чого він нічого не пам`ятає. Прийшов до тями у будинку на підлозі де вже були працівники поліції.
Вина ОСОБА_12 у нанесенні ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав суду, що 05 травня 2017 року він, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вживали спиртні напої у занедбаному будинку АДРЕСА_3 . Десь біля 21 години між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 розпочалась сварка. Він ( ОСОБА_14 ) намагався їх заспокоїти, став між ними. Можливо в той момент ОСОБА_15 ненавмисно вдарив його ( ОСОБА_14 ) рукою чи головою в його ( ОСОБА_14 ) голову. Він відійшов від них і сів біля багаття. Після цього до нього підійшов ОСОБА_16 і ногою наніс йому один удар в обличчя, пішла з носа кров. Він пішов в сад, де заснув та більше ОСОБА_15 не бачив;
висновком судово-медичної експертизи від 06.05.2017 №67, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: забій м`яких тканин спинки носа з синцями у внутрішніх кутів всіх повік обох очей, забій м`яких тканин з дрібними саднами чола. Усі тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета, можливо в строк, на який вказував потерпілий, за своїм характером і перебігом зазвичай мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести діб і за цим критерієм, згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.56).
Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_12 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Крім того, ОСОБА_12 обвинувачується стороною обвинувачення у вчиненні вбивства ОСОБА_17 за наступними обставинами.
05 травня 2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин між ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_17 , на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 почав навмисно наносити удари руками в область обличчя ОСОБА_17 . Далі, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_17 зайшли в приміщення вищевказаного будинку, де ОСОБА_12 , маючи намір на вбивство, тобто на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 , діючи з прямим умислом, а саме, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, навмисно наніс численні удари ногами, руками в область життєвоважливих органів голови, та тулуба ОСОБА_17 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення у вбивстві ОСОБА_17 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.
Стороною обвинувачення не надано докази винуватості ОСОБА_15 і така можливість на думку суду втрачена.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_12 підлягає виправданню по предявленому обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинувачуваним.
Висновки суду ґрунтуються на аналізі доказів досліджених у судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_12 не визнав свою вину у вбивстві ОСОБА_17 , надавши вищевикладені показання та додав, що 05 травня 2017 року, знаходячись на території подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , він з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 спочатку розпивали якусь горілку з пивом. Горілка йому не сподобалась та він з ОСОБА_13 придбали на ринку «Курортний» іншу горілку. О 21 годині 30 хвилин між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виникла лайка. Коли він намагався їх заспокоїти ОСОБА_13 замахнувся на нього ( ОСОБА_15 ) рукою і вони з ОСОБА_13 впали на землю. Після чого він нічого не пам`ятає. Прийшов до тями у будинку на підлозі. Його одежа була в крові та мокра, поряд з ним лежав ОСОБА_13 і були працівники поліції, які повідомили, що ОСОБА_13 мертвий. Він бачив на місці події дуже багато слідів взуття, але не бачив слідів від взуття (кросівок), які були у нього на ногах. Стверджує, що з ОСОБА_13 у нього конфлікту не було і тілесних ушкоджень він ОСОБА_13 не спричиняв. Вважає, що провал у пам`яті стався із-за того, що ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підлили йому в горілку клофелін. На вимогу слідчого він видав йому свою одежу і взуття, не заперечував проти того, щоб у нього взяли кров, але при цьому покази від нього не відбирали і протокол не складався. Заяву (явку з повинною) він писав під диктовку працівників поліції. З цих підстав цивільний позов ОСОБА_9 не визнає.
Потерпілий ОСОБА_8 надав суду вищезазначені показання додавши, що після нанесення ОСОБА_13 йому тілесних ушкоджень, він пішов в сад, де заснув та більше, а ні ОСОБА_15 , а ні ОСОБА_13 до ранку не бачив. З ранку 6 травня, коли прийшли працівники поліції, він дізнався, що ОСОБА_13 мертвий. Він не знає хто побив ОСОБА_18 .
Сторона обвинувачення обґрунтовує винуватість ОСОБА_12 у вбивстві ОСОБА_17 наступними доказами:
висновком судово-медичної експертизи №91 від 23.06.2017, згідно якого при дослідженні трупу ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження при дослідженні трупу ОСОБА_17 були виявлені тілесні ушкодження: різана рана тім`яній області волосяної частини голови зліва; глибоке садно лівої скроневої області; забій м`яких тканин зі зливними синцями та багаточисленними саднами лоба; забій м`яких тканей усіх повік обох очей з синцями і забитими ранами верхнього повіку правого ока та з крововиливами в склері обох очей; крововилив с саднами і переломи кісток носа та обох верхнощелепних пазух; забій м`яких тканей з синцями та саднами правої скронево-виличної і щічної області; синець з садном лівої щоки; забиті рани слизових оболонок обох губ; крововиливи в м`яких тканинах з внутрішньої поверхні в правій лобно-скронево-тім`яній області і в лівій лобно-скроневій області голови, з крововиливами в обох скроневих м`язах, крововиливами під твердою в тім`яно - скроневій області зліва та м`яких мозковими в лівій скронево-тім`яній області, в правій лобній області, а також в області міжпівкульної щілини оболонками головного мозку, контузійні крововиливи правої лобної області головного мозку; забита рана потиличної області волосяної частини голови з крововиливом в м`яких тканинах і з закритим переломом потиличної кістки; синець правої бічної поверхні верхньої третини шиї, нижче і спереду від правого кута нижньої щелепи з переломом підлеглих правого ріжка під`язикової кістки і хрящів гортані з крововиливами в правій стінці глотки та надгортаннику; синець задньо-внутрішньої поверхні правого ліктьового суглоба; переломи другого-четвертого ребер справа по середньо- ключичної лінії з крововиливами в навколишніх м`яких тканинах, дрібновогнищеві крововиливи під плеврою легень; розрив нижньої поверхні правої часки печінки; підкапсульний розрив в області воріт селезінки. Закрита черепно-мозкова травма (крововиливи в м`яких тканинах голови та в обох скроневих м`язах, крововиливами під твердою та м`якими мозковими оболонками головного мозку з контузій ними крововиливами головного мозку; забита рана потиличної області волосяної частини голови з крововиливом в м`яких тканинах і з закритим переломом потиличної кістки), . забиті рани слизових оболонок, Крововилив з саднами і закритим переломом кісток носа та обох верхнещелепних пазух (які призвели до кровотечі з подальшою аспірацією кров`ю), закрита травма органів шиї (синець правої бічної поверхні верхньої третини шиї з переломом правого ріжка під`язикової кістки і хрящів гортані з крововиливами в правій стінці глотки та надгортаннику), закрита травма органів черевної порожнини (розрив нижньої поверхні правої часки печінки; підкапсульний розрив в області воріт селезінки) за своїм характером мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. Смерть ОСОБА_17 перебуває в прямому причинному зв`язку з множиною травмою тіла, перебіг якої ускладнився розвитком комбінованої асфіксії від переломів під`язикової кістки і хрящів гортані з розвитком гортанного шоку та закриттям просвіту дихальних шляхів внаслідок аспірації крові з ран обох губ і пошкодження слизових оболонок порожнині носа, що й з`явилося безпосередньою причиною смерті. В крові від трупа ОСОБА_17 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,56 проміле, що при життю могло відповідати важкому ступеню алкогольного сп`яніння (т.1, а.с.167-169);
-протоколом огляду місця події від 06.05.2017, згідно якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де у будинку виявлений труп чоловіка з тілесними ушкодженнями, сліди речовини бурого кольору, вилучені тампони зі змивами речовини бурого кольору, дерев`яна дошка, рушник, фрагмент ' скляної пляшки, наволочка, на яких наявні сліди речовини бурого кольору (т.1, а.с.136-153);
-заявами ОСОБА_12 , відповідно до яких він добровільно надав працівникам поліції свою одежу, взуття, зразки крові, зрізи нігтів рук, змиви (т.1, а.с.154-157);
-власноручною заявою ОСОБА_12 , в якій він зазначає, що під час конфлікту з ОСОБА_19 наносив останньому удари, а також наносив удар ОСОБА_20 , який намагався їх розборонити (т.1, а.с.219);
-висновком судово-медичної експертизи від 06.05.2017 № 66, відповідно до якого у ОСОБА_12 під час огляду 06.05.2017 року о 07:30 годин будь-яких видимих ушкоджень і їх слідів на тілі, не виявлено (т.1,а.с.220);
-висновком результатів медичного огляду від 06.05.2017 з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_12 06.05.2017 о 7:50 годині перебував у стані сп`яніння (т.1,а.с.218);
-висновком експерта від 13.07.2017 № 588, згідно якого кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. На дерев`яній дошці, на рушнику та на марлевому тампоні зі змивом, вилучених 06.05.2017 під час огляду місця події за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, ПО, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_17 та виключає від ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . На марлевих тампонах зі змивами, ножі, фрагменті скляної пляшки знайдена кров людини, при досліджені на групову належність якої виявлений тільки антиген Н, властивий як основний, групі О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає походження крові від ОСОБА_17 . Разом з цим, антиген Н, як супутній, може бути присутній в будь-якій групі крові за системою АВО. На марлевому тампоні зі змивом, на двох марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_12 знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлені антигени В та Н, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО, якщо кров належить одній людині. Не виключається походження крові від свідка ОСОБА_8 та виключається від ОСОБА_12 . Приналежність крові від потерпілого ОСОБА_17 не виключається тільки в якості домішки, якщо кров належить двом та більше особам (т.1,а.с.179-185);
-висновком експерта № 605, згідно якого на чоловічій куртці, спортивній кофті та спортивних брюках ОСОБА_12 , знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої в об`єктах № 1 на спортивній кофті, в об`єктах №№ 6,11 на куртці, в об`єкті № 16 на спортивних брюках виявлені антигени В та Н, а в об`єктів № 16 і ізогемаглютинін анти-А, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном`анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО, якщо кров належить одній людині. Не виключається походження крові від ОСОБА_21 . Присутність крові ОСОБА_17 не виключається тільки в якості домішки, якщо кров належить двом, або більше особам. В об`єктах № 2,3,4 на спортивній кофті, № 7, 13-15 на куртці, № 18,20 на спортивних брюках ОСОБА_12 виявлений тільки антиген Н, властивий, як основний, групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_17 (т.1,а.с.191-195);
-висновком експертизи № 606, згідно якого на чоловічій куртці та джинсових брюках ОСОБА_8 знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлені антиген В. та Н, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО (якщо кров належить однієї людині). Не виключається походження крові від самого ОСОБА_8 . Походження крові потерпілого ОСОБА_17 не виключається тільки у якості домішки, якщо кров належить двом або більше особам (т.1,а.с.199-202);
-висновком експертизи № 345, згідно якого у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок лівої руки ОСОБА_12 ядровмісні епітеліальні клітини не знайдені, знайдена кров (висловитись про статеву належність якої не є можливим) і виявлений білок людини. При визначені групової належності крові виявлений лише антиген Н за системою АВО (антигени А і В не виявлені). Враховуючи антиген Н, як основний, властивий групі О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, не виключається походження знайденої крові від особи любої статі з вищевказаною групою крові, у тому числі і від ОСОБА_17 (т.1,а.с.206-208);
-висновком судово-психіатричних експертів № 296, відповідно до якого в момент скоєння злочину ОСОБА_12 не знаходився в будь-якому юридично значущому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, а знаходився в стані емоційної напруги, що виникла в результаті банальної сварки на фоні алкогольного сп`яніння (простого непатологічного), та за своєю виразністю не досягла афективної глибини, Особистість під експертного інтелектуально і емоційно зріла, здатна до свідомого контролю за своєю поведінкою, корекцією скоєних дій і вчинків, прогнозуванню їх наслідків, Характерологічні загострення, що спостерігаються у нього, змішаного типу з переважанням збудливих і загострюючих рис, не перевищують за своєю глибиною і вираженністю загальнодопустимого діапазону характерологічних відхилень. Сприяючи формуванню асоціальних стереотипів поведінки, дані особистісні прояви на тлі алкогольного сп`яніння могли впливати на поведінку під експертного, полегшуючи пряму реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не зумовлювали скоєння даного конкретного правопорушення, не знижували підконтрольність поведінки свідомості, здатності розуміти характер скоєних дій і їх можливі наслідки. ОСОБА_12 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим, у тому числі і тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, не страждав, у зв`язку з чим, він був здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.1,а.с.211-216);
-постановами про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів (т.1,а.с.186-187, 196-197, 203-204, 209);
-ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду від 06.05.2017 щодо обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу, де зазначено, що у судовому засіданні ОСОБА_12 не визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що 05 травня 2017 року він перебував за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_8 . Під час вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_17 виник конфлікт, а потім бійка (т.1,а.с.161-166).
Сторона захисту категорично не погоджується з обвинуваченням, вважаючи його таким, що ґрунтується на недопустимих доказах або на таких, що знаходяться поза розумним сумнівом.
Суд дослідивши вищевикладені докази приходить до наступних висновків.
Як на доказ винуватості ОСОБА_12 сторона обвинувачення посилається на протокол огляду місця події він 06.05.2017 року (т.1 а.с.136-153). В цьому протоколі записано (мовою оригіналу): - «На бетонной поверхности возле входной двери дома обнаружены следы подошвы низа обуви, кровяные следы, подсохшие, которые направлены и ведут в сторону огорода данного дома. За домом , на бетонной отмостке обнаружены капли вещества бурого цвета , которые ведут в подсобное помещение данного дома ..в данном помещении обнаружена пластикова канистра... на самой канистре в районе горлышка , а также на ручке обнаружены следы вещества бурого цвета... на деревяной доске ( в этом же помещении) несколько капель вещества бурого цвета... на расстоянии примерно 2 и 5,5 метров от места костра па траве обнаружены лужи вещества бурого цвета. По средине огорода имеется тропинка через весь огород. Следуя этой тропинкой на земле обнаружены капли подсохшего вещества бурого цвета. В конце тропинки в дальнем правом углу огорода..имеется деревяный туалет ..на створке двери, а также в самом туалете обнаружены подсохшие следы бурого цвета».
За висновком імунологічної експертизи №588 (т.1 а.с.179-185) всі вищевказані сліди крові не виключаються походженням від потерпілого ОСОБА_17 , а саме: виявлені на мощені будинку АДРЕСА_3 ( об`єкт 2.1.6), на каністрі підсобного приміщення (об`єкт 2.1.7), на дошці в підсобному приміщені (об`єкт 2.1.8, виключається походження від ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ), на внутрішній ділянці земельної ділянки на траві (об`єкт 2.1.9), в приміщені туалету ( об`єкт 2.1.10), на стулці дверей туалету (об`єкт №2.1.11).
Із зазначених обставин слідує, що потерпілий ОСОБА_17 залишаючи сліди крові, переміщався біля багаття на траві, в підсобне приміщення у дворі будинку, до туалету, який знаходиться в кінці земельної ділянки, що не відповідає зазначеним в обвинувальному акту обставинам злочину, а відтак свідчить про недостовірність обвинувачення.
За версією слідства нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , від яких наступила смерть ОСОБА_17 , було вчинено приблизно о 21 год. 30 хв. в приміщенні будинку АДРЕСА_3 .
Однак згідно висновку СМЕ (п.2.1) «смерть ОСОБА_24 перебуває в прямому причинному зв`язку з множинною травмою тіла, перебіг якої ускладнився розвитком комбінованої асфіксії від переломів під`язикової кістки і хряща гортані з розвитком гортанного шоку та закриттям просвіту дихальних шляхів внаслідок аспірації крові з ран обох губ і пошкоджених слизових оболонок порожнини носа, що й з`явилося безпосередньою причиною смерті». За характером пошкоджень слід припустити, що смерть ОСОБА_17 , наступила в момент спричинення йому тілесних ушкоджень, або ж безпосередньо після їх спричинення.
При цьому згідно п.3.2 висновку СМЕ смерть ОСОБА_24 наступила не менше 6 годин і не більше 8 годин до моменту дослідження (08 год. 00 хв. 06.05.2017 року), тобто з 00 до 02 годин 06.05.2017 року (т.1 а.с.167-169).
Отже, з моменту інкримінуємих ОСОБА_12 насильницьких дій до моменту смерті ОСОБА_24 пройшло від 2,5 до 4,5 годин, що не відповідає версії слідства.
Суд звертає увагу, що заяви написані ОСОБА_12 , відповідно до яких він добровільно надав працівникам поліції свою одежу, зразки крові, зрізи нігтів рук, змиви (т.1 а.с.154, 155, 156, 157), написані на ім`я «начальника» Чорноморського ОП ГУНП України в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_25 , але на цих заявах немає дати, коли вони писались, відсутня реєстрація в відділі поліції, не відомо яким шляхом зазначені заяви, потрапили до кримінального провадження.
Отримання зазначених речей та біологічних зразків від обвинуваченого ОСОБА_12 було отримано з порушенням норм кримінального законодавства, зокрема без оформлення відповідних протоколів, без участі понятих.
При подачі ОСОБА_12 заяви про злочин (т.1 а.с.219) адресовано начальнику відділення поліції ОСОБА_25 , але не зрозуміло на яких підставах зазначена заява з`явилась у кримінальному провадженні. При відібранні так званих «заяв» ніхто не роз`яснював ОСОБА_12 право на захисника.
При цьому суд звертає увагу, що кожний громадянин при звернені до державних установ має право на правову допомогу, відповідно до ст.59 Конституції України, а ОСОБА_12 був позбавлений такої можливості, що безумовно обмежило його права (див. рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням гр. ОСОБА_26 , щодо тлумачення положень ст.59 Конституції України).
Зазначені заяви отримані від ОСОБА_12 з порушенням його право на захист та з огляду на вимоги п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, є доказами, які отримано з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та суд визнає їх недопустимими.
Після «добровільної» видачі ОСОБА_12 начальнику «Черноморского ОП ГУНП Украины в Одесской области…» своєї одежі, взуття, зразків крові, зрізів нігтів, змивів рук, слідчий не оформив належним чином протоколи огляду всього, що видав ОСОБА_12 , все склав в пакет і відправив цей пакет, за власним підписом, на дослідження експертів. В порушення вимог кримінального процесуального Кодексу України, слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей, вилучених у ОСОБА_12 на території домоволодіння під час огляду місця події (ч. 2 ст. 168 КПК України).
Згідно чч.1,2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Судом встановлено, що огляд місця події 6 травня 2017 році було проведено без подальшого звернення до слідчого суддя з метою отримання дозволу на обшук (огляд). .
Таким чином, докази які були отриманні під час зазначеної процесуальної дії є недопустимими.
Виходячи з доктрини «плоди отруйного дерева», не допустимими є докази які ґрунтуються на незаконно отриманих доказах під час огляду місця події, а саме: висновки судово-медичних експертиз.
Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), під обвинувачуваним ЄСПЛ розуміє офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади про наявність припущення про те, що ця особа вчинила кримінальне карне правопорушення. Проте ЄСПЛ не у всіх випадках вимагає, щоб мав місце факт такого повідомлення. Натомість самі дії щодо особи певних державних органів можуть свідчити про те, що особа підозрюється, а тому обвинувачується у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) у вчинені правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Броско проти Франції» від 14.10.2010 року, «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).
У відповідності з ч.1 ст.9 КПК України, - під час кримінального провадження, слідчий зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч.1 ст.20 КПК України підозрюваний має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право на справедливий судовий розгляд, гарантований ст. 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць (див. рішення у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» від 25 липня 2002 року, п. 72).
Згідно з практикою ЄСПЛ хоча основна мета статті 6 Конвенції стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним встановити обґрунтованість «будь-якого...кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження. Таким чином, вимоги ст. 6 Конвенції можуть також бути застосовними ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою - недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (див. рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, п.52).
Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Частиною 1 статті 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є, зокрема, «щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».
Згідно ч.2 ст.86, ч.1 п.4 ч.2 ст.87 КПК України не допустимім є доказ який отриманий в порушення порядку, встановленого ним Кодексом, або отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема яким є порушення права особи на захист.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.86 КПК України).
У сукупності порушень які були допущені органами досудового розслідування, суд визнає недопустимими докази: заяви обвинувачуваного ОСОБА_12 , щодо надання своєї одежі, взуття, біологічних зразків, змивів з рук, щодо обставин «скоєння злочину».
Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що (серед інших) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, вчинений обвинувачуваним ОСОБА_12 , а тому він підлягає виправданню за цим обвинуваченням на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.
Цивільний позов поданий потерпілою ОСОБА_9 , щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди обвинувачуваним не підлягає задоволенню з огляду на не доведення його вини.
ОСОБА_12 раніше не судимий (т.1 а.с.225), не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра (т.1 а.с.229,230), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с.232).
Обставини, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.
При призначені обвинувачуваному ОСОБА_12 покарання необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості, вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачуваного, висновок служби пробації (т.2 а.с.68-69), що йому має бути призначене покарання в рамках санкції ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт.
У відбування покарання слід зарахувати період, коли обвинувачуваний ОСОБА_12 утримувався під вартою з 06.05.2017 року і по 26.04.2018 року (т.1 а.с.161-163, т.2 а.с.16-19).
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню (т.2 а.с.16-19).
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_12 по пред`явленому обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинувачуваним.
Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року виправних робіт.
Зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання період утримування його під вартою з 06.05.2017 року по 20.06.2017 року за розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по 26.04.2018 року - один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі (т.1 а.с.161-163, т.2 а.с.16-19) та вважати ОСОБА_12 таким, що відбув покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.
Речові докази по справі: змиви речовини бурого кольору (т.1 а.с.187); марлеві тампони (т.1 а.с.189); чоловіча куртка темного кольору, чоловічий спортивний костюм сірого кольору, чоловічі кросівки білого кольору (речі ОСОБА_12 ) (т.1 а.с.197); чоловіча куртка сірого кольору, чоловічі джинси синього кольору, чоловіча сорочка темного кольору (речі ОСОБА_8 ) (т.1 а.с.204); зрізи нігтів з рук ОСОБА_12 (т.1 а.с.209), після набрання вироком законної сили знищити.
Копію вироку негайно вручити обвинувачуваному та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_28

підпис ОСОБА_3

Копія згідно оригіналу

Головуючий: ОСОБА_1