Провадження № 11-кп/792/408/18
Справа № 686/6247/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2018 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

За ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 27.03.2018 р. звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув більшу частину призначеного покарання та на його утриманні знаходиться хвора малолітня дитина.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що станом на 27 квітня 2018 р. засуджений, в тому числі за тяжкий злочин (ч.3 ст.185 КК України) ОСОБА_7 відбув 3 роки 1 місяць 24 дні покарання у виді позбавлення волі. Невідбута частина покарання становить 1 рік 10 місяців 6 днів позбавлення волі. Таким чином необхідну для застосування умовно-дострокового звільнення частину строку покарання засуджений ОСОБА_7 не відбув.

Крім того ОСОБА_7 характеризується посередньо, на виробництві виправної колонії не працевлаштований, заохочень не має, 28.07.2017 р. на нього було накладене стягнення у виді догани. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.02.2018 р. відмовлено у задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення.

Тому суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 умовно-достроковому звільненню від відбування покарання не підлягає, оскільки визначену законом частину покарання не відбув, своєю поведінкою та ставленням до праці свого виправлення не довів.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу місцевого суду від 27 квітня 2018 року скасувати, постановити нову ухвалу про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст.81 КК України.
Вказує, що відбув більшу частину покарання призначеного йому вироком Славутського міськрайонного суду, а тому відповідно до ст.81 КК України має право звертатися до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
При розгляді клопотання суд не звернув уваги на те, що під час відбування покарання на засудженого стягнення не накладалося; на утриманні ОСОБА_7 знаходиться малолітня дитина, 2008 року народження, яка хворіє на епілептичну хворобу та потребує лікування. Засуджений не має можливості допомогти дитині, так як перебуває у місцях позбавлення волі.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 у поданій ним скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зазначає, що при постановленні ухвали суд не врахував, що більшу частину строку відбуття покарання ОСОБА_7 перебуває в Хмельницькому слідчому ізоляторі, а згідно пояснень представника СІЗО особи, які перебувають в слідчому ізоляторі не мають змоги працювати, оскільки в слідчому ізоляторі не має будь-яких виробничих потужностей.
Під час перебування в Райківецькій ВК №78 ОСОБА_7 постійно працював.
Суд помилково врахував накладене на ОСОБА_7 28.07.2017 р. стягнення, оскільки на момент розгляду клопотання воно є погашеним.
Крім того суд не в повній мірі врахував наявність у засудженого хворої неповнолітньої дитини та необхідність її утримання зі сторона батька.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, захисника засудженого на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Таким чином згідно вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване за наявності одночасно таких умов: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вироком Славутського міськрайонного суду від 09.11.2015 р. ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року вказаний вирок суду залишений без змін. В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.08.2015 р. по 25.01.2016 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 27.04.2018 р. засуджений відбув 3 роки 1 місяць 24 дні покарання у виді позбавлення волі, що є меншим ніж дві третіх строку покарання, призначеного судом.

Оскільки ОСОБА_7 не відбув необхідну для застосування умовно-дострокового звільнення частину строку покарання місцевий суд обґрунтовано не знайшов підстав для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника засудженого про те, що: суд не врахував, що більшу частину строку відбуття покарання ОСОБА_7 перебуває в Хмельницькому слідчому ізоляторі, а тому не має змоги працювати; під час перебування в Райківецькій ВК №78 ОСОБА_7 постійно працював; суд помилково врахував накладене на ОСОБА_7 28.07.2017 р. стягнення, оскільки на момент розгляду клопотання воно є погашеним, на законність ухвали суду не впливають.

Не заслуговують на увагу суду посилання засудженого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на наявність у нього хворої неповнолітньої дитини та необхідність її утримання зі сторона батька, оскільки така обставина не є підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2