Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 серпня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000340, внесеному до ЄРДР 21 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року клопотання слідчого Володимирецького відділення поліції Варашського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 04 год. 00 хв. 21 липня 2018 року.
Строк дії ухвали визначено до 04 год. 00 хв. 20 серпня 2018 року.
На підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначався.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що судом безпідставно обрано стосовно ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід. Зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Єдиною підставою, на яку посилалась сторона обвинувачення при обранні найсуворішого запобіжного заходу являється підозра у вчиненні тяжкого злочину, проте наявність лише підозри у вчиненні такого злочину не є визначальною та вичерпною підставою для тримання особи під вартою. Вказує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, підтримує міцні соціальні зв`язки з дочкою та її сім`єю.
Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року скасувати, постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.
У ч.1 ст.131 КПК України вказано, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу. Пунктом 5 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів провадження вбачається, що 21 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні грабежу (відкритому викраденні чужого майна), поєднаному з погрозою застосування такого насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя суду першої інстанції правомірно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину, що підтверджується долученими матеріалами кримінального провадження, а також існування ризиків: незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, доведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, що на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатнім для застосування щодо підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано обставини вчинення та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , ту обставину, що за вказаний злочин може бути призначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а також відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий, не працює, не має будь-якого законного джерела доходу, на підставі чого слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_7 характеризуючі дані стосовно підозрюваного ОСОБА_6 : наявність постійного місця проживання, позитивна характеристика по місцю проживання, одружений, підтримання міцних соціальних зв`язків з дочкою та її сім`єю, враховуються апеляційним судом, однак вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
При апеляційному розгляді прокурором підтверджено актуальність і на даний час застосованого судом першої інстанції стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, на існування і на даний час ризиків: можливість вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, оскільки потерпіла та свідок не допитані судом. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 затриманий 21 липня 2018 року і можливості спілкуватися з потерпілою та свідком у нього не було.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що тричі притягувався до кримінальної відповідальності (відповідно до довідки про судимість від 03 січня 2018 року № 106/216/01-18 та довідки про звільнення від 11 серпня 2017 року звільнений з ДУ «Катеринівська ВК (№46)» 11 серпня 2017 року по відбуттю строку покарання), зазначивши, що наміру вчиняти інші неправомірні дії немає.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року про часткове задоволення клопотання слідчого Володимирецького відділення поліції Варашського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3