Справа № 509/1389/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:прокурора. ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с. Овідіополь, кримінальне провадження з обвинувальним актом, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Череш Сторожинецького району Чернівецької області, громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, неодружений, раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 р., приблизно об 16.15 годині, водій ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , разом із пасажиром вказаного автомобілю ОСОБА_5 рухався по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вулиці Центральна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, де організований двосторонній рух транспорту, і проїзна частина має по одній смузі руху в протилежних напрямках, з боку вулиці Соборної у напрямку вулиці Зарічна зі швидкістю не менше 120,4 км/год., чим перевищив максимально допустиму для населеного пункту швидкість руху 60 км/год. Наближаючись до мосту, позначеного за допомогою стійок та перил, уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не обрав безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля, не врахував дорожню обстановку, а саме наявність пагорбку, розташованого на початку мосту, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, під час виїзду на міст, допустив неконтрольований підліт автомобіля, з послідуючим його падінням на проїзну частину та заносом, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини вправо, де на правому узбіччі, біля буд. № 184 по вул. Центральна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який ішов по лівому узбіччі у зустрічному для автомобіля напрямку.

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден передньої поверхні грудної клітини зліва і справа, лівої бокової поверхні грудної клітини з переходом на передню поверхню живота, лівої бокової поверхні живота з переходом на ліве стегно, бокову поверхню верхньої третини, крововиливів в праву плевральну порожнину (1000 мл. крові), ліву плевральну порожнину (800 мл. крові), чотирьох розривів правої легені, підкапсулярного розриву селезінки, чотирьох розривів печінки, крововиливів в навколониркову клітковину зліва і справа, повного розриву міжхребцевого зчленування 8-9 грудних хребців, з повним розривом спинного мозку та крововиливом під м`які мозкові оболонки і в навколишні м`які тканини, повного розриву лобного зчленування, закритих переломів лівої та правої сідничних кісток зі зміщенням відламків, та масивним крововиливом в навколишні м`які тканини, розриву міжреберних м`язів зліва, в проекції 8-9 ребер між задньою пахвовою і передньою пахвовою лініями, з крововиливом, двох забійних ран правого передпліччя, синців правої та лівої кистей, тильної поверхні, синців лівого стегна з переходом на внутрішню поверхню лівого колінного суглобу, поперечного перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки, з незначним зміщенням уламків, з крововиливом в м`які тканини навколо перелому, неповного розриву зв`язкового апарату лівого колінного суглобу у вигляді розриву зовнішньої бокової зв`язки і хрестоподібних зв`язок, синця правого стегна верхньої і середньої третини, біля нижнього краю якого косо-вертикальна забійна рана, садно в області правого колінного суглоба, садно правої гомілки, крововиливів в м`язи правого стегна і правої гомілки, зовнішньої поверхні, від яких згідно висновку судово-медичної експертизи № 450 від 14.12.2017, він загинув на місці пригоди.

Після чого, вийшовши із автомобілю «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , разом із пасажиром ОСОБА_5 , ОСОБА_6 умовив останнього повідомити працівникам поліції про те, що саме ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 та допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України.

Крім того, водій ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що він повністю компенсує шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою родичам загиблого ОСОБА_7 та урегулює питання з органом досудового розслідування з приводу притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, на що останній погодився.

Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на приховування тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, умисно, усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 злочинного діяння, маючи на меті його приховування шляхом активних дій, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після прибуття співробітників поліції повідомив, що саме він керував автомобілем «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 та визнав у повному обсязі свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Однак, згідно з висновком комплексної комісійної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 33 від 16.02.2018, у момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 знаходився на сидінні водія.

Суд вважає, що своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Вину свою обвинувачений визнав повністю, показав, що скоїв злочини при викладених вище обставинах, а саме, що, дійсно, 13.12.2017 р. його знайомий ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі «AUDI A6», в якому він, ОСОБА_5 був пасажиром, скоїв ДТП на вулиці Центральна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, а саме, наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який ішов по лівому узбіччі у зустрічному для автомобіля напрямку. В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_7 загинув на місці пригоди. Після чого, ОСОБА_6 умовив його повідомити працівникам поліції про те, що саме він - ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля «AUDI A6», та допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України. Після прибуття співробітників поліції повідомив, що саме він керував автомобілем «AUDI A6», та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати фактичні обставини справи, які він визнає, в апеляційному порядку.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, в відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.396 КК України. Провина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України, повністю доведена.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу винного, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, передбачені ст.66 КК України, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, передбаченими ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначення покарання обвинуваченому має бути в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст.396 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 повинно бути призначено у вигляді обмеження волі.

З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Витрати на залучення експерта, в рамках кримінального провадження немає.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені, в відповідності до ст.76 КК України, на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , особисте зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1