Ухвала

02 липня 2018 року

м. Київ
Справа № 755/2981/16-к

Провадження № 51-4162 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року,
встановив:
ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та додані до нього документи, повернуто Генеральній прокуратурі України.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року ухвалу місцевого суду скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
За змістом касаційної скарги ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовим рішенням, ухваленим щодо нього апеляційним судом, звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження вищевказаного рішення, оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Своє клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення скаржник мотивує тим, що Апеляційним судом повний текст ухвали від 25 січня 2018 року не проголошений, її копію він отримав поштою лише 16 березня 2018 року, також зазначає про те, що при отриманні Верховним Судом його касаційної скарги від 15 лютого 2018 року порушено вимоги ст. 35 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що клопотання є мотивованим та свідчить про поважність пропуску ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження, який слід поновити, проте у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, тому її оскарження відповідно до положень КПК в касаційному порядку не передбачено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову в відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, Суд уважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
Указана позиція узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 р. у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:
Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3