У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 07 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження № 0005572 від 24 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 07 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження № 0005572 від 24 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження.

07 листопада 2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0005572 від 24 квітня 2017 року, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначену постанову особа, яка подала скаргу вважає незаконною та просить скасувати, оскільки порушують її права та просить притягнути до відповідальності ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно постанови слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 07 листопада 2017 року кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження № 0005572 від 24 квітня 2017 року, за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту умисного нанесення легких тілесних ушкоджень 13 квітня 2017 року по вул. Кибальчича, 5б у м. Києві заявнику.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового провадження було допитано ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , проведено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ..

З пояснень вбачається, що безпосередніми свідками події були потерпіла ОСОБА_3 а також ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 . Згідно з пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що безпосередніми свідками події зазначені особи не були, тому не володіють інформацією.

Крім того, за дорученням слідчого проведено заходи по встановленню факту здійснення відеофіксації за місцем вчинення кримінального правопорушення, проте як вбачається з матеріалів кримінального провадження останні із заходів не дали результату.

Згідно ч. 1 ст. 125 КК України передбачена відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 110, 284, 303-305, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 07 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження № 0005572 від 24 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1