СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/2/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001053 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Янгиюль Ташкенського району Республіки Укзбекистан, громадянки України, освіта вища, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

сторони захисту: захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,

представника потерпілого: ОСОБА_28

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 19.12.2012, знаходячись в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 68000 гривень, які належать ОСОБА_15 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця № 571376, з 09.06.2009 займалась підприємницькою діяльністю, пов`язаною з виробництвом та роздрібною торгівлею меблів.

19.12.2012 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований за вищевказаною адресою, до якої звернулась ОСОБА_15 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 вирішила реалізувати злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 . Вислухавши побажання ОСОБА_15 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 85750 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_15 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 50 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_15 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_15 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_29 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 19.12.12 від 19.12.2012, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_15 . В свою чергу ОСОБА_15 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 53000 гривень.

В подальшому, 26.12.2012 ОСОБА_15 , будучи введеною в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів» за адресою: просп. Палладіна, 34 в м. Києві, передала ОСОБА_5 , в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 15000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_15 грошові кошти на загальну суму 68 000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_15 значної матеріальної шкоди, що більш ніж 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, ОСОБА_5 13.08.2013, знаходячись в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 13000 гривень, які належать ОСОБА_30 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

13.08.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_31 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 , продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_32 . Вислухавши побажання ОСОБА_30 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_30 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 17575 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_33 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 30 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_30 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_31 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 13.08.2013 від 13.08.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_32 . В свою чергу ОСОБА_31 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 13000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_30 грошові кошти на загальну суму 13000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 31.08.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 11 400 гривень, які належать ОСОБА_34 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

31.08.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_35 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_36 . Вислухавши побажання ОСОБА_37 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_37 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 18000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_38 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_34 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_35 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 31.08.13 від 31.08.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_39 . В свою чергу ОСОБА_35 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 5400 гривень.

В подальшому, 10.09.2013 ОСОБА_35 , будучи введеною в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів» за адресою: вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, передала ОСОБА_5 , в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 6000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_37 грошові кошти на загальну суму 11400 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 05.09.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами сумі 9500 гривень, які належать ОСОБА_40 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

05.09.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_41 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_42 . Вислухавши побажання ОСОБА_43 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_43 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 12000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_44 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_40 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_41 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 05.09.13 від 05.09.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_45 . В свою чергу ОСОБА_41 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 6000 гривень.

В подальшому, 12.09.2013 ОСОБА_41 , будучи введеною в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , передала ОСОБА_5 , в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 3500 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_43 грошові кошти на загальну суму 9500 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 05.09.2013, знаходячись в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 6520 гривень, які належать ОСОБА_14 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

05.09.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований за адресою: вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_14 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_14 . Вислухавши побажання ОСОБА_14 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 8150 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_14 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_14 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_14 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_29 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 05.09.13 від 05.09.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_14 . В свою чергу ОСОБА_14 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 6520 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_14 грошові кошти на загальну суму 6520 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 24.09.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 15000 гривень, які належать ОСОБА_46 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

24.09.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_47 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 вирішила продовжити реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_48 . Вислухавши побажання ОСОБА_49 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_49 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 15000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_50 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_49 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_47 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 24.09.13 від 24.09.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису чоловіку ОСОБА_49 , а саме ОСОБА_51 . В свою чергу ОСОБА_47 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 12000 гривень.

В подальшому, 07.11.2013 ОСОБА_47 , будучи введеною в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , через знайому ОСОБА_52 , яка перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , передала ОСОБА_5 , в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_49 грошові кошти на загальну суму 15000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 в період 28.09.2013 - 14.10.2013, знаходячись в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 80000 гривень, які належать ОСОБА_22 , завдавши потерпілій значну матеріальну шкоду.

28.09.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований за вищевказаною адресою, до якої звернулась ОСОБА_22 , яка мала намір замовити у ОСОБА_5 послуги з дизайну та ремонту квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_22 . Вислухавши побажання ОСОБА_22 , ОСОБА_5 виробила та надала замовниці кошторис по роботам з дизайну та ремонту квартири вищевказаної квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_22 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 162000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 50 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_22 про те, що замовленні останньою роботи будуть виконані найближчим часом, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що роботи для ОСОБА_22 виконані у повному обсязі не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_22 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 , не маючи на меті виконувати умови усної домовленості, отримала від ОСОБА_22 через ОСОБА_53 грошові кошти загальною сумою 52 500 гривень, а саме: 07.10.2013 в сумі 20000 гривень, 09.10.2013 в сумі 12500 гривень, 11.10.2013 в сумі 20000 гривень, факт отримання яких ОСОБА_5 засвідчила власноручним написанням відповідних розписок, які підписала та проставила на них відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 . В подальшому, а саме 14.10.2013, ОСОБА_22 шляхом переказу грошових коштів в сумі 27500 гривень на особистий картковий рахунок ОСОБА_5 , відкритому в ПАТ КБ "Приватбанк", було передано останню обумовлену частину завдатку.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_22 грошові кошти на загальну суму 80 000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_22 значної матеріальної шкоди, що більш ніж 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, ОСОБА_5 07.10.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами сумі 8400 гривень, які належать ОСОБА_54 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

07.10.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , до якої звернулась ОСОБА_55 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_56 . Вислухавши побажання ОСОБА_57 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_57 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 10500 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_58 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_54 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_55 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 07.10.13/2 від 07.10.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_59 . В свою чергу ОСОБА_55 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 8400 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_57 грошові кошти на загальну суму 8400 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 08.10.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами сумі 4 075 гривень, які належать ОСОБА_16 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

08.10.2013, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_16 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_16 . Вислухавши побажання ОСОБА_16 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 6200 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_16 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін до 09.11.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_16 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_16 погодилась зробити замовлення та передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4075 гривень у якості завдатку. Після отримання грошей ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 08.10.13 від 08.10.2013.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_16 грошові кошти на загальну суму 4075 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 09.10.2013, знаходячись в приміщенні магазину, що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 19000 гривень, які належать ОСОБА_60 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

09.10.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_61 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_62 . Вислухавши побажання ОСОБА_63 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_63 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 19000 гривень та повідомила, що останньому необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_63 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_60 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_61 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним дія законного вигляду склала договір № 09.10.13 від 09.10.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_64 . В свою чергу ОСОБА_61 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 14000 гривень.

В подальшому, 20.11.2013 ОСОБА_61 , будучи введеним в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, передав, в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_63 грошові кошти на загальну суму 19000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 23.10.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 2571 гривень 31 копійка, які належать ОСОБА_24 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

23.10.2013, ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_24 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 вирішила продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_24 . Вислухавши побажання ОСОБА_24 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_24 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 2571 гривень 31 копійка, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_24 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін до 12.11.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_24 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_24 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 23.10.2013 від 23.10.2013. В свою чергу ОСОБА_24 передав ОСОБА_5 в якості повного розрахунку за замовлення грошові кошти в сумі 2571 гривень 31 копійку.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_24 грошові кошти на загальну суму 2571 гривень 31 копійку, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 02.11.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 13600 гривень, які належать ОСОБА_65 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

02.11.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_66 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_67 . Вислухавши побажання ОСОБА_68 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_68 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 16500 гривень та повідомила, що останньому необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_68 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін 30 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_65 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_66 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 02.11.13 від 02.11.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_69 . В свою чергу ОСОБА_66 передав ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 1000 гривень.

В подальшому, 02.11.2013 ОСОБА_66 , будучи введений в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 5000 гривень.

В подальшому, 06.11.2013 ОСОБА_66 , будучи введений в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 повторно перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 2600 гривень.

В подальшому, 03.12.2013ОСОБА_66 , будучи введений в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 повторно перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_68 грошові кошти на загальну суму 13600 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 09.11.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 23840 гривень, які належать ОСОБА_20 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

09.11.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві,до якої звернувся ОСОБА_20 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_20 . Вислухавши побажання ОСОБА_20 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка складала 29000 гривень та повідомила, що останньому необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_20 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін до 13.12.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_20 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_20 погодився зробити замовлення та передав в якості завдатку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 гривень, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 09.11.13 від 09.11.2013.

В подальшому, 13.11.2013, будучи введеним в оману ОСОБА_20 , згіднодомовленості, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів» за адресою: вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, передав ОСОБА_5 , в якості другої частини завдатку, грошові кошти в сумі 18840 гривень, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 13.11.13 від 13.11.2013.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_20 грошові кошти на загальну суму 23840 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 04.11.2013, 21.11.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 13748 гривень, які належать ОСОБА_70 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

04.11.2013, ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_70 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_71 . Вислухавши побажання ОСОБА_70 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_70 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 4770 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_70 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін до 14.11.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_70 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_70 погодилась зробити замовлення та передала в якості завдатку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3000 гривень, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 04.11.13 від 04.11.2013.

В подальшому, 21.11.2013 до ОСОБА_5 , яка перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину, що розташований по АДРЕСА_3 , повторно звернулась ОСОБА_70 , яка мала намір зробити додаткове замовлення.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_71 . Вислухавши побажання ОСОБА_70 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_70 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка складала 6560 гривень, а також повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_70 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_70 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_70 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм діям законного вигляду склала договір № 21.11.13 від 21.11.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_71 . В свою чергу ОСОБА_70 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 5248 гривень.

В подальшому, 12.12.2013, будучи введеною в оману ОСОБА_70 , згідно домовленості, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів» за адресою: АДРЕСА_3 , передала співробітниці ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_72 , в якості другої частини завдатку, грошові кошти в сумі 5500 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_70 грошові кошти на загальну суму 13748 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 16.11.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 3100 гривень, які належать ОСОБА_73 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

16.11.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, ОСОБА_74 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_75 . Вислухавши побажання ОСОБА_76 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_76 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 3100 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_76 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін до 07 грудня 2013 року, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_73 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_77 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду виписала товарний чек № 16.11.13 від 16.11.2013, не маючи на меті виконувати замовлення, після чого надала вище вказаний товарний чек ОСОБА_78 . В свою чергу ОСОБА_77 передав ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 2400 гривень.

В подальшому, 30.11.2013 ОСОБА_77 , будучи введеним в оману, виконуючи умови домовленостей, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, передав ОСОБА_5 , в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 700 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_76 грошові кошти на загальну суму 3100 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 02.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Зодчих, 34-а в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 18640 гривень, які належать ОСОБА_25 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

02.12.2013 ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Зодчих, 34-а в м. Києві, доякоїзвернулась ОСОБА_25 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_25 . Вислухавши побажання ОСОБА_25 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_25 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 18640 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_25 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 21 доби, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_25 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_25 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 02.12.13 від 02.12.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_25 . В свою чергу ОСОБА_25 передала ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 8800 гривень.

В подальшому, 07.12.2013 ОСОБА_25 , будучи введеною в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 34-а, передала ОСОБА_5 в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 6200 гривень.

В подальшому, на початку січня 2014 ОСОБА_25 , будучи введеною в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 34-а, передала ОСОБА_5 в якості четвертої частини завдатку грошові кошти в сумі 3640 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_25 грошові кошти на загальну суму 18640 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 07.12.2013, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , у помешканні ОСОБА_23 , повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 8250 гривень, які належать ОСОБА_23 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_23 , в зв`язку з чим 07.12.2013 ОСОБА_5 , перебуваючи у помешканні ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_5 , звернулась до ОСОБА_23 з пропозицією придбати кухонні меблі, на що остання погодилась.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_23 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 16000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_23 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін до 28.12.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_23 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_23 погодилась зробити замовлення та передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 8250 гривень у якості завдатку. Після отримання грошей ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек №07.12.13 від 07.12.2013.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_23 грошові кошти на загальну суму 8250 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 14.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 14070 гривень, які належать ОСОБА_26 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

14.12.2013, ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , до якої звернувся ОСОБА_26 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_26 . Вислухавши побажання ОСОБА_26 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_26 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 14070 гривень та повідомила, що останньому необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_26 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін до 30.12.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_26 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_26 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір №14.12.13 від 14.12.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_26 . В свою чергу ОСОБА_26 передав ОСОБА_5 в якості розрахунку грошові кошти в сумі 14070 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_26 грошові кошти на загальну суму 14070 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 15.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 1000 гривень, які належать ОСОБА_18 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

15.12.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_18 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_18 . Вислухавши побажання ОСОБА_18 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 1270 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_18 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін до 24.12.2013, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_18 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_18 погодилась зробити замовлення та передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 гривень у якості завдатку. Після отримання грошей ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 15.12.13 від 15.12.2013.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_18 грошові кошти на загальну суму 1000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 17.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 12000 гривень, які належать ОСОБА_19 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

17.12.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_19 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_19 . Вислухавши побажання ОСОБА_19 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 15000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_19 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін 45 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_19 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_19 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 17.12.13 від 17.12.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_19 . В свою чергу ОСОБА_19 передав ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 12000 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_19 грошові кошти на загальну суму 12000 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 20.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 17025 гривень, які належать ОСОБА_79 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

20.12.2013 ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, ОСОБА_80 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_81 . Вислухавши побажання ОСОБА_82 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_83 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка складала 22000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_84 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_79 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_85 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним дія законного вигляду склала договір № 20.12.13 від 20.12.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_86 . В свою чергу ОСОБА_85 передала ОСОБА_87 грошові кошти в сумі 17025 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_88 грошові кошти на загальну суму 17025 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 21.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 8570 гривень, які належать ОСОБА_13 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

21.12.2013 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_13 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_13 . Вислухавши побажання ОСОБА_13 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 8570 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_13 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_13 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_13 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала договір № 21.12.13 від 21.12.2013, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_13 . В свою чергу ОСОБА_13 передав ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в сумі 6640 гривень.

В подальшому, 25.01.2014 ОСОБА_13 , будучи введеним в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Зодчих, 34-б, передав ОСОБА_5 , в якості розрахунку, грошові кошти в сумі 1930 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_13 грошові кошти на загальну суму 8570 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 26.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 2200 гривень, які належать ОСОБА_89 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

26.12.2013 ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернулась ОСОБА_89 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_90 . Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_89 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 3000 гривень та повідомила, що останній необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_89 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін до 18.01.2014, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_89 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_89 погодилась зробити замовлення та передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2200 гривень у якості завдатку. Після отримання грошей ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 26.12.13 від 26.12.2013.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_89 грошові кошти на загальну суму 2200 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 29.12.2013, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 5137 гривень, які належать ОСОБА_21 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

29.12.2013 ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по АДРЕСА_3 , до якої звернувся ОСОБА_21 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_21 . Вислухавши побажання ОСОБА_21 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_21 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 5137 гривень та повідомила, що останньому необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_21 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін до 07.02.2014, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_21 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_21 погодився зробити замовлення та передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 гривень у якості завдатку. Після отримання грошей ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 29.12.13 від 29.12.2013.

В подальшому, 20.01.2014 ОСОБА_21 , будучи введеним в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Київська обл., м. Боярка, вул. Боголюбова (ЖК «Софія»), передав ОСОБА_5 в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 4137 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_21 грошові кошти на загальну суму 5137 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 04.01.2014, знаходячись в приміщенні магазину, що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 6730 гривень, які належать ОСОБА_27 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

04.01.2014 ОСОБА_5 перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_27 , яка мала намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_27 . Вислухавши побажання ОСОБА_27 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_27 , ОСОБА_5 назвала потерпілій вартість виконання робіт, яка становила 6730 гривень, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_27 про те, що замовленні останньою меблі будуть виготовлені та поставлені на її адресу в термін до 02.02.2014, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_27 поставлені не будуть.

Будучи введеною в оману ОСОБА_27 погодилась зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 03.01.2014 від 04.01.2014. В свою чергу ОСОБА_27 передала ОСОБА_5 в якості повного розрахунку за замовлення грошові кошти в сумі 6730 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_27 грошові кошти на загальну суму 6730 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 10.01.2014, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 24180гривень, які належать ОСОБА_12 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

10.01.2014 ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів», що розташований по вул. Жмеринська, 11/1 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_12 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_12 . Вислухавши побажання ОСОБА_12 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка складала 24000 гривень та повідомила, що останньому необхідно внести завдаток у розмірі 80 % від суми замовлення, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_12 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін 25 діб, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_12 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_12 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним дія законного вигляду склала договір № 06.01.14 від 10.01.2014, не маючи на меті виконувати умови договору, після чого підписала вказаний договір та надала його для підпису ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_12 передав ОСОБА_87 грошові кошти в сумі 5000 гривень.

В подальшому, 13.01.2014, будучи введеним в оману ОСОБА_12 , згідно домовленості, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів» за адресою: АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_5 в якості другої частини завдатку грошові кошти в сумі 4000 гривень.

В подальшому, 16.01.2014, будучи введеним в оману ОСОБА_12 , згідно домовленості, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Студія дизайну та виробництва меблів» за адресою: АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_5 в якості третьої частини завдатку грошові коштив сумі 7000 гривень.

В подальшому, 16.01.2014 ОСОБА_12 , будучи введеним в оману, виконуючи умови договору, на прохання ОСОБА_5 , перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 в якості четвертої частини завдатку грошові кошти в сумі 2980 гривень.

В подальшому, 18.01.2014, будучи введеним в оману ОСОБА_12 , згідно домовленості, на прохання ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Київська обл., с.м.т. Козин, передав ОСОБА_5 в якості п`ятої частини завдатку грошові кошти в сумі 5200 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_91 грошові кошти на загальну суму 24180 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 26.01.2014, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого по вул. Зодчих, 34 в м. Києві, повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 6700 гривень, які належать ОСОБА_92 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

26.01.2014, ОСОБА_5 , перебувала на своєму робочому місці, в приміщенні магазину «Виробництво та продаж меблів», що розташований по вул. Зодчих, 34 в м. Києві, до якої звернувся ОСОБА_92 , який мав намір замовити меблі.

З метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_93 . Вислухавши побажання ОСОБА_92 , ОСОБА_5 виробила ескіз майбутніх меблів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_92 , ОСОБА_5 назвала потерпілому вартість виконання робіт, яка становила 6700 гривень, при цьому ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_92 про те, що замовленні останнім меблі будуть виготовлені та поставлені на його адресу в термін до 23.02.2014, проте ОСОБА_5 достовірно знала, що меблі ОСОБА_92 поставлені не будуть.

Будучи введеним в оману ОСОБА_92 погодився зробити замовлення, після чого ОСОБА_5 з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду склала товарний чек № 26.01.2014 від 26.01.2014. В свою чергу ОСОБА_92 передав ОСОБА_5 в якості повного розрахунку за замовлення грошові кошти в сумі 6700 гривень.

Отримавши шляхом обману від ОСОБА_92 грошові кошти на загальну суму 6700 гривень, ОСОБА_5 розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, не визнала та відповідно до ст.63 Конституції України відмовилась від дачі показань.

Вина ОСОБА_5 у скоєних кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України підтверджується показаннями потерпілих та свідка.

Так, потерпіла ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що познайомились з обвинуваченою приблизно в 2011 році. Фірму обвинуваченої по виготовленню меблів рекомендували знайомі.Коли вони туди приїхали, то там було багато менеджерів, і вільною була ОСОБА_5 і в неї вони замовили меблі. Таким чином вони познайомились. Пізніше замовляли знову меблі в 2013 році, однак меблі не виготовили. В 2013 році по вул.Жмеринській, заказували дитячі меблі і ОСОБА_5 зробила ескіз. Оскільки раніше вони уже там робили меблі і все було добре, вони повторно заказали меблі, підписали договір, зробили передоплату в розмірі 80%, це десь приблизно 6 520 гривень. Строк виготовлення меблів становив 25 днів, але по сьогоднішній день меблі не виготовлені і кошти не повернуті. Вони неодноразово до осінні 2014 року по телефону розмовляли з обвинуваченою, на що вона обіцяла все виготовити, але так нічого не зробила. Їй нанесено шкоду в розмірі 6520 гривень і позов вона підтримує повністю.

Потерпіла ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що з обвинуваченою ОСОБА_5 знайомі приблизно з 2007 року, за тих обставин, що обвинувачена робила меблі її співпрацівнику і меблі їй сподобались. 19 грудня 2012 року був остаточно підписаний її договір з обвинуваченою ОСОБА_5 на виготовлення кухні, вітальні, прихожої та спальні. Весь договір був на суму 85 750 гривень, з яких одним платежем було зроблено 53 тисячі гривень внеску, другий платіж був на 15 тисяч гривень. Меблів вона не отримала і договір не є виконаний, тому хоче отримати свої кошти і компенсацію моральну та матеріальну. Сума матеріальних збитків на 2012 рік становить 85 тисяч 750 гривень, з яких вона сплатила 68 тисяч гривень. Штрафні санкції 27 тисяч 064 гривні та моральна шкода в розмірі 10 тисяч гривень - це відповідно до заяви про збільшення позовних вимог. Нічого з меблів, ні однієї деталі не було отримано. Згідно п. 2.4 договору, меблі мали доставити через 50 робочих днів з дня укладання договору. Коли у вказану дату не було доставлено меблів, вона цікавилась і вони по телефону спілкувались. Її попередили, що на Новий Рік виробництво буде стояти, і ці дати можуть здвинутись може на пару неділь. Потім зрозуміла, що не отримає ні коштів, ні меблів.

Потерпіла ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що в Інтернеті знайшла товариство, яке спеціалізується на виготовленні офісних меблів. Знайшла адресу за якою знаходиться вищевказане товариство - вул. Жмеринська. Приїхавши, вони з обвинуваченою обговорили ескіз. Під час спілкування помітила, що ОСОБА_5 хороший спеціаліст та розбирається в цьому. Прийшовши до спільної думки з приводу замовлення, вона заплатила по товарному чеку 4075 гривень і потім довго чекала. В подальшому їй не сподобалось, що ОСОБА_5 пропонує замість МДФ поставити ДСП. У зв`язку з цим вона подзвонила і відмінила заказ та сказала, що має намір дочекатись ОСОБА_5 і обговорити знову замовлення меблів. Вона оплатила по чеку суму, та зазначила, що її замовлення навіть не почали виконувати. ОСОБА_5 не брала слухавку, вигадувала «відмовки». Її чоловік додзвонився до обвинуваченої та сказав, що вони мають намір забрати грошові кошти, на що ОСОБА_5 погодилась. Приїхавши на вул.Жмеринську в приміщення, де вони обговорювали замовлення, встановили, що воно опечатано. Знайшли директора цих приміщень, який сказав, що ОСОБА_5 давно не платить за оренду і відправив в Святошинське РУГУ МВС України писати заяву. Замовлення стосувалась виготовлення меблів в прихожій і шафи купе. Договір не був укладений, а був лише товарний чек. Спочатку меблі планувалось встановити в грудні 2013 року, проте пізніше вони з ОСОБА_5 домовились перенесли встановлення меблів після свят в 2014 року. Причиною такого перенесення ОСОБА_5 вказала велику кількість замовлень. Коли пройшло багато часу і ОСОБА_5 перестала відповідати на дзвінки вона зрозуміла, що її обманюють. Шкода їй завдана в сумі 4075 гривень.

Потерпіла ОСОБА_17 у судовому засіданні показала, що з ОСОБА_5 знайома з жовтня 2013 року. Вони хотіли поставити кухню і їм порекомендували звернутись до обвинуваченої. Вони прийшли на виставку в Експо- Центрі і там з ОСОБА_5 познайомились. Обвинувачена прийшла до них додому і здійснила первинні заміри. Вони прийшли до обвинуваченої в офіс по вул.Жмеринська і там заключили договір про виготовлення кухні. Сума заказу склала 10500 гривень, а вони заплатили 80 %, що склало 8400,00 гривень. Потім стали чекати кухню, строк виготовлення якої згідно договору становив 25 робочих днів. Десь через неділю, після замовлення вони вирішили збільшити висоту шафи на 15 см. Вони прийшла в офіс до ОСОБА_5 , все вирішили і це ніяк не відобразилось на ціні, що її дуже здивувало. В грудні і січні стали дзвонити обвинуваченій, але ніхто не брав трубку. Десь в лютому відбулась розмова, в якій ОСОБА_5 сказала, що кухня ще не починалась робити, що вона все зробить через десять днів. Також ОСОБА_17 показала, що не погодилась і сказала давайте розривати договір. Тоді, ОСОБА_5 сказала, що виготовить її через день, і тоді вона точно зрозуміла, що це шахраї. Тоді, ОСОБА_5 запропонувала розірвати договір і вони погодились. ОСОБА_5 сказала написати на електронну адресу лист, про наміри розірвати договір і вони це зробили. Її чоловік з ОСОБА_5 спілкувався в телефонному режимі і остання обіцяла повернути кошти і спитала номер рахунку. Чоловік відіслав номер рахунку, однак кошти ніхто так і не повернув. Цивільний позов на суму 8 400 гривень підтримує і 2000 моральна шкода.

Потерпіла ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що в приблизно 13-16 грудня 2013 року, звернулась в майстерню за адресою вул.Жмеринська, щоб їй зробили розсувну систему - двері. Вона раніше приходила туди, щоб з`ясувати, чи можливо таке зробити, і їй повідомили, щоб вона вдома зробила всі заміри і підходила робити замовлення. Коли вона все обміряла вдома,то прийшла робити заказ. Її відправили до чоловіка і сказали що це майстер, та щоб вона вибирала ручки, матеріал і тому подібне. Коли вона все вибрала, то зробила передоплату в розмірі 1 000 гривень. Після передоплати їй сказали, що на протязі 10 днів все зроблять і до Нового року доставлять. Після закінчення строку, ніхто нічого не доставив, ніхто не дзвонив і вона стала дзвонити. Їй сказали, що все готово, але є проблеми з перевозкою, а потом свята. Після свят, знову тиша, а потом на дзвінки, стали приходити СМС повідомлення, що цех переїжджає на нову адресу, то ще якісь нюанси. Потом телефон був відключений. Одного разу її запросили знову в офіс і інший чоловік, що у них завал, що все готово і все доставлять пізніше, але ніхто так і нічого не зробив. Потом майстерня взагалі, була закрита. Вона зрозуміла, що необхідно звернутися в міліцію. Договір з ОСОБА_5 вона не укладала, а була квитанція, де був підпис чоловіка, наскільки пам`ятає ОСОБА_94 . Ксерокопії квитанцій і ескізів вона надала міліції. Кошти не повернули до цих пір, весь час обіцяли що двері готові. Цивільний позов не подавала. Обман полягає в тому, що коли вона оплатила заказ, його не виконали.

Потерпілий ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що заказав у ОСОБА_5 меблі, а саме кухню З обвинуваченою заключили договір і він заплатив 1500 доларів США, що на той час складало 12 000 гривень. Після чого ОСОБА_95 пропала, на місяців півтора-два, не відповідала на дзвінки. Одного разу подзвонив ОСОБА_96 , там у договорі був його телефон і він приїжджав до нього додому, уточняв план кухні, та робив заміри. Покрутився 15 хвилин і поїхав, а він йому сказав, що буде писати заяву в міліцію. Після того, на зв`язок ніхто не виходив і він змушений був звернутися до міліції. Цивільний позов підтримує повністю.

Потерпілий ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що вони вирішили побудувати кухню і так склалось, що майстерня була під боком. Прийшли туди з дружиною, та семимісячною дитиною і з ОСОБА_5 все погодили. Вони зробили заміри, уклали угоду від 21.12.2013 року та домовлялись про строк виконання 25 днів. Він вніс передоплату 80 %, що становило 6640 гривень і стали чекати виконання угоди. У договорі було обумовлено, що перед відвантаження товару, доплатити 20 %, яка складає 1 930 гривень. Після того як він все вніс, став чекати виконання договору і чекає до цих пір. Загальна сума, яку заплатив склала 8 570 гривень. Після того як закінчився термін виконання, були лише обіцянки виконати, та посилання на зовнішні фактори. Пройшло декілька місяців до того, як він звернувся до міліції. ОСОБА_95 гроші не обіцяла повернути, лише обіцяла виконати своє зобов`язання, а коли і як, не казала. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює. Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що заключив договір з ОСОБА_5 на виготовлення меблів. Було здійснено передоплату в розмірі 80%, і потім 20% на момент поставки, він заплатив 100% вартості меблів. ОСОБА_5 не виконала свої зобов`язання. Дату укладання договору на даний час, не пам`ятає. Загальна сума, яку заплатив ОСОБА_5 , становила 24 000 гривень. Термін виконання договору був біля місяця. Потім він намагався зв`язатись з ОСОБА_5 , однак це не дало результатів. Він їздив в офіс до обвинуваченої, але нікого там не було. В списку потерпілих, на його думку, він був останній. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює. Цивільний позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що осінню 2013 року замовив меблі в ОСОБА_5 для квартири в м.Одеса. Замовляв, кухню і дві шафи купе, здійснив 100 % передоплату. Після чого ОСОБА_5 стала затягувати з виготовленням меблів. Після Нового року він зрозумів, що обвинувачена вчинила шахрайські дії, відносно нього та звернувся до Святошинської поліції, де йому повідомили, що постраждали від її дій біля 15 чоловік. Заказ робив по вул.Жмеринська в м.Києві, строк виконання місяць. Особисто ОСОБА_5 передавав кошти. Він говорив з ОСОБА_5 про повернення коштів або виготовлення меблів. Обвинувачена повідомила, що коштів не має, оскільки потратила їх на потреби Майдану. Він вбачав в діях ОСОБА_5 шахрайство, а не цивільно-правові відносини. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює. Цивільний позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що в 2013 році замовив шафу-купе в ОСОБА_5 . Гроші заплатив, однак шафи не отримав. Спочатку передав кошти 1 000 гривень, а потім 4 137 гривень. Строк замовлення становив не більше місяця, точно не пам`ятає. Він телефонував до ОСОБА_5 , але телефон був відключений. ОСОБА_5 декілька разів сама дзвонила і казала почекати. Потім приїхав до магазину, а там все опломбовано і він пішов в міліцію. ОСОБА_5 кошти не повернула і шафу не поставила. Договору з ОСОБА_5 не було, був лише ескіз і все було обумовлено (сума, розміри). Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює. Цивільний позов підтримує.

Потерпіла ОСОБА_22 у судовому засіданні показала, що у вересні 2013 року звернулась до ОСОБА_5 з приводу надання послуг з дизайну та ремонту квартири в м. Вишневому, яку вона придбала. 28.09.2013 вона приїжджа до неї в офіс, де обвинувачена склала і передала їй кошторис і ескізи. Загальна сума за надані послуги, мала бути в розмір 162000 гривень. Її це влаштувало, і 50 % вона заплатила зразу. Іншу суму мала заплатити частинами по факту виконання робіт. 15.10.2013 робочі ОСОБА_5 почали роботу, яка мала бути закінчена в 2014 році. Через місяць почались дзвінки від робочих проте, що відсутні матеріали і тому подібне. ОСОБА_5 повідомила їй, що хоче з економити її кошти, зробити краще. В подальшому на телефонні дзвінки ОСОБА_5 перестала відповідати. В кінцевому результаті, робочі залишили об`єкт не завершеним. Потім в Інтернеті, шукаючи відзиви про ОСОБА_5 , зрозуміла, що її ошукали, гроші брались і в подальшому людина пропала. Лише коли вона сказала, що подає заяву в міліцію, ОСОБА_5 приїхала і віддала ключі від квартири, та написала розписку на суму невикористаних коштів в розмірі 45 000 гривень, які обіцяла повернути. Назначала їй не одноразово зустрічі в Києві, для того щоб віддати кошти, однак жодного разу не приїхала на зустріч. В подальшому написала заяву в Ніжинську поліцію, яку в подальшому передали в Святошинську. Вона передала ОСОБА_5 коштів на загальну суму 80 000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_23 у судовому засіданні показала, що в серпні місяці, вона разом з чоловіком приїхали на вул. Жмеринську, де на той час знаходилась фірма ОСОБА_5 і заказали розсувні двері, як до шафи купе. Цей заказ вони замовили і сказали, що коли буде виготовлено заказ та якщо він сподобається, то вони пізніше закажуть ще кухню. Все було обумовлено. Цей заказ вони виготовили, через дві неділі, привезли і встановили двері. В листопаді 2013 року до неї подзвонив її чоловік та повідомив, що у них дома знаходиться ОСОБА_5 . Вона швиденько прийшла, хоча планувала ще зайти в магазин. ОСОБА_5 , зробила заміри на кухню, про все домовились і обвинувачена сказала, що необхідно зробити передоплату. Оскільки коштів в них не було, вона подзвонила кумі на АДРЕСА_6 , яка їй повідомила, що в неї лише 1000 доларів США. ОСОБА_5 погодилась, і сказала, що цих коштів достатньо. Вона разом з ОСОБА_5 заїхали до куми, де вона взяла гроші та передала останній 1000 доларів США. Також вони домовившись про те, що через два дня вона завезе грошові кошти в гривневому еквіваленті ОСОБА_5 , а остання їй долари поверне. Заказ мав бути виконаний до 28 грудня 2013 року і вони ні про що не переживали, оскільки попередній заказ був виготовлений вчасно. 27.12.2013 року вони зняли кухню, в передодні Нового Року, були певні незручності. 28.12.2012 року вони, подзвонили ОСОБА_5 , яка повідомила, що щось там не виходить і до 31.12.2013 року пообіцяла, що все буде зроблено. Після 31 числа також заказ не був готовий. В подальшому вони дзвонили і ніхто не брав телефону. Пройшов місяць і на телефонні дзвінки ніхто не відповідав, трубку не брали. Приблизно в лютому-березні 2014 під`їхали на вул.Жмеринську, де побачили, що офіс опечатаний. Вона тоді подала заяву в міліцію, що в неї вкрали кошти. Вона передала ОСОБА_5 1000 доларів США, проте ОСОБА_5 , написала, що отримала 8 250 гривень. ОСОБА_5 не пропонувала повернути їй кошти. Цивільний позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що 13.10.2013 року, на вул. Жмеринській заказав шафу-купе і при оформлені заказу заплатив кошти в розмірі 2570 гривень з копійками і був виписаний приходний чек на цю суму, де було зазначено дату виконання 13.11.2013 року. День, два три він чекав, але ніхто не дзвонив. З ОСОБА_5 у них були довірительні відносини. Він особисто ходив декілька раз, дзвонив, і кожен раз обіцяли, що все зроблять, то дзеркала заказували, то дошки не влазять в машину, і тоді він зрозумів, що щось не так. В нього там рядом гараж і він побачив, що офіс ОСОБА_5 опечатаний. На дзвінки ніхто не відповідав. Потом пішли СМС повідомлення від ОСОБА_5 та обіцянки. Меблі до сьогоднішнього дня не поставлено, кошти не повернуті.

Потерпіла ОСОБА_31 в судовому засіданні показала, що 13 серпня 2013 року між нею та обвинуваченою ОСОБА_5 був укладений договір по виробництву меблів, а саме кухні. Обвинувачена взяла на себе зобов`язання виробити ці меблі в порядку, в термінах і по цінах, що визначені договором, а саме ціна складала 17 575 гривень. Відповідно до цього договору термін виконання складав 30 робочих днів. Вона також відповідно до договору на момент його підписання здійснила попередню сплату замовлення в розмірі 13 000 гривень, факт здійснення був засвідчений у договорі печаткою і підписом. Згідно цього договору обвинувачена ОСОБА_5 мала самостійно організувати виготовлення цих меблів і в термін після 30 робочих днів доставити меблі за її адресою, але цього не відбулося. Обвинувачена не виконала умови цього договору, не мала наміру це зробити і це призвело до нанесення їй фактично матеріальної шкоди у розмірі 13 000 гривень. На даний момент їй не доставлені меблі і грошові кошти повернуті не були. Коли вона вже зрозуміла що насправді її «водять за ніс», вона перестала вірити поясненням обвинуваченої щодо невиконаних робіт, вона зрозуміла що це шахрайство і треба звертатися за допомогою до правоохоронних органів. Вона з чоловіком приїхала і написала заяву про те що сталося, і там їм вже пояснили що вони такі не одні і вже багато людей звернулися з подібними заявами. Вона вважає, що цей договір - це продумана схема для того щоб заволодіти коштами таких як вона.

Цивільний позов у загальній сумі 27 000 гривень підтримує в повному обсязі (з яких 22 000 гривень матеріальна шкода, а 5 000 гривень моральна).

Пояснює щодо цивільний позов щодо матеріальних збитків у розмірі 22 000 гривень - у зв`язку із подорожчанням кухні.

Дата, час, місце та спосіб здійснення злочину зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_61 в судовому засіданні показав, що 9 жовтня він уклав договір на виготовлення кухні, загальною вартістю 17 600 гривень, строк виготовлення якої складав 25 днів. Коли він приїжджав з готовими кресленнями в офісі була менеджер ОСОБА_97 , яку він привозив до себе додому і вона до заміряла. Після цього вони приїхали в офіс, підписали договір і він вніс суму у розмірі 14 000 гривень.

20 листопада він приїхав в офіс для того щоб дізнатись на якій стадії перебуває його кухня. В офісі знаходився чоловік ОСОБА_98 , секретар ОСОБА_99 і обвинувачена ОСОБА_100 . Він вніс решту грошей - 5 000 гривень, вніс більше тому що вони з сестрою вирішили змінити фасад дверей, і він припустив, що це буде дорожче, і тому загальна сума вийшла 19 000 гривень. Обвинувачена ОСОБА_5 на договорі своєю рукою написала вартість, поставила печать і сказала що 28 листопада буде кухня вдома. Він спитав чи демонтують меблі, на що обвинувачена відповіла що так. 28 листопада він телефонував але ніхто не відповідав. Потім 29 листопада обвинувачена виходила з ним на зв`язок і почались «відмовки» що меблі готові лише частково, не готові фасади, не зібрані до кінця, готова половина. 20 грудня він заїхав в офіс де був чоловік ОСОБА_98 , який сказав що його меблями буде займатись тепер він, а не обвинувачена ОСОБА_5 , і що у розмірах помилка. Тому вони разом з`їздили до нього додому, чоловік до заміряв там де була помилка (але помилки не було оскільки в документацію ніхто не дивився і не виясняв). ОСОБА_98 сказав, що до 28 грудня він має здати меблі і зробити дружині подарунок на день народження, і що точно в нього буде кухня. 28 грудня кухні не було, він телефонував, були «відмовки» що форс-мажорні обставини і не готові фасади. Він зрозумів, що щось не те і 6 січня 2014 року він проїжджаючи повз вирішив заїхати. Стояла обвинувачена в якої він запитав де його меблі, на що вона відповіла, що меблі готові і запропонувала поїхати і подивитися. Вони поїхали, але судячи по розмові у машині, він зрозумів, що меблів як таких немає. Обвинувачена сказала, що вона готова закрити договір і повернути гроші. Приїхавши у Горянку, обвинувачена відкрила цех і він побачив, що там меблів немає, і коли зрозумів, що його «кинули», дістав телефон і почав фотографувати.

Вони домовились про те, що обвинувачена о шостій годині вечора того ж дня приїде до нього додому і поверне гроші. Шостого числа її не було, а приїхала сьомого числа зранку і гроші вона не привезла і сказала що була на виробництві і все зробить за три дні. 8 січня він поїхав, тому вони домовились, що коли він повернеться - а саме 19 числа, то поїде і подивиться збірку на виробництві і якщо його влаштовує, то вони привозять і встановлюють меблі.

Повернувшись 19 числа, він почав телефонувати, проте на його дзвінки не відповідали і телефон вимикався.

30 січня він додзвонився до обвинуваченої і вона повідомила про те, що меблі готові і в п`ятницю - 31 січня вони о 16 годині зустрічаються біля «Магелану» і поїдуть в Білу Церкву щоб подивитись меблі. Йому ніхто не пере телефонував ані в той день, ні в інші. Він зрозумів що його обманули. 01 лютого на зв`язок не виходив ні чоловік, ні сама обвинувачена ОСОБА_5 . В наступні дні він дзвонив, але марно, оскільки телефон як завжди то вмикався то вимикався. Згодом він під`їхав до офісу і побачив що той був опечатаний, до нього підійшов охоронець і повідомив, що офіс опечатали через невиплату оренди, але куди звертатись він не знає. Випадково він побачив, що знизу висів папірець, на якому жінка написала, що хто постраждав давайте зв`язуватись. Він тоді зрозумів що багатьох конкретно «кинули» і тоді він звернувся у міліцію.

Він вважає, що це була злочинна змова обвинуваченої з її чоловіком, тому що останній був у нього вдома і заміряв так звані помилки, обвинувачена також особисто заміряла так звані помилки і це була її відмовка.

У господаря приміщень, що здавались в оренду обвинуваченій, він вияснив, що остання була винна йому 60 000 гривень за оренду. Господар говорив що опечатував цех, а обвинувачена зривала замки, вішала свої і продовжувала роботу. Він вважає, що це була умисна схема обкрадання людей.

Також потерпілий ОСОБА_61 уточнив, перший раз надавав кошти 9 жовтня 2013 року в сумі 14 000 гривень, другий раз - 20 жовтня 2013 року у сумі 5 000 тисяч гривень. Загальна сума 19 000 гривень.

Цивільний позов у сумі 19 000 гривень матеріальної шкоди та 15 000 гривень моральної шкоди підтримує у повному обсязі.

Дата, час, місце та спосіб вчинення злочину зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпіла ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що 2 грудня 2013 року вона та обвинувачена ОСОБА_5 уклали договір про виготовлення та доставку кухонних меблів та шафи-купе. Ціну виготовлення яку запропонувала обвинувачена становила 7 640 гривень за шафу-купе та 11 000 гривень за кухонні меблі. Загальна сума становила 18 640 гривень. Обвинувачена також приїздила і робила заміри. 2 грудня вона приїхала і вони зробили креслення, обговорили фасади і колір, обвинувачена сказала що все буде зроблено і в кінці грудня будуть меблі.

В цей же день 2 грудня, вона віддала обвинуваченій 8 800 гривень. 7 грудня вона віддала обвинуваченій 4 000 гривень. Їй зателефонувала обвинувачена і повідомила, що через 7 днів меблі привезуть і необхідно сплатити решту. 8 грудня 2013 року вона віддала 2 200 гривень. А в кінці грудня її син ОСОБА_101 завіз в офіс за адресою: АДРЕСА_7 , останню решту в розмірі 3 640 гривень.

При передачі коштів була присутня обвинувачена ОСОБА_5 і її чоловік на ім`я ОСОБА_98 .

Роботи по виготовленні кухні не були виконані, хоча з її сторони всі зобов`язання за договором були виконані. Вона і її син неодноразово телефонували обвинуваченій, щоб дізнатися коли доставлять меблі, але остання або не відповідала або нічого конкретного не говорила, посилаючись на зайнятість. Оскільки в обвинуваченої ніякої реакції не було, завершити роботу не намагалась і тому вона була вимушена звернутись до міліції із заявою про правопорушення. Договір укладали за адресою: АДРЕСА_7 і вона і її син приходили і платили кошти тільки за цією адресою, на вул. Жмеринську вони не їздили.

Цивільний позов та уточнення до цивільного позову підтримує в повному обсязі: неустойка - 257 791 гривня 20 копійок; збитки від інфляції у розмірі 6 629 гривень 09 копійок; моральна шкода у розмірі 5 000 гривень; матеріальна шкода у розмірі 18 640 гривень.

Фактичні обставини справи зазначені в обвинувальному акті не оспорює, все відповідає дійсності.

Потерпілий ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що дана подія відбувалась 14 грудня 2013 року на АДРЕСА_3 , коли він з дружиною замовляв меблі у обвинуваченої ОСОБА_5 . Вони приїхали і розповіли свої побажання по виготовленню меблів. Обвинувачена ОСОБА_5 , все розповіла, «накидала» ескіз і їх це влаштувало. Обвинувачена попросила передоплату стовідсоткову у сумі 14 070 гривень на що вони погодились і підписали договір, схему. Потім вони поїхали додому з чоловіком який працював на той час з обвинуваченою на ім`я ОСОБА_98 , робити заміри в яких були сумніви. Їх все влаштувало і тому вони передали гроші у сумі 14 070 гривень і на цьому розійшлися.

На той час його дружина була на 9-му місяці вагітності і обвинувачена ОСОБА_5 пішла їм на поступки пообіцявши, що меблі будуть зроблені до кінця року, а саме до 30 грудня 2013 року, розповідала що замовлення ще приймаються але виробництво вже «йде» на новорічні свята.

До 30 грудня 2013 року по кухні вже були зроблені всі підготовки і вони чекали лише привіз самих меблів. Проте меблів не було, на дзвінки обвинувачена або взагалі не відповідала, або відповідала і говорила що потім пере телефонує. Коли розмова все ж таки відбулася, обвинувачена розповіла, що у зв`язку зі святами і з ще якимись проблемами привіз меблів переноситься на післяноворічні свята.

Перечекавши цей період, вони знову додзвонювалися та обвинувачена «уходила» від розмови, не брала слухавку. Потім обвинувачена вийшла на зв`язок і теж були відмовки про якісь проблеми на виробництві.

Це все переносилось і обвинувачена знову перестала виходити на зв`язок. Потім він знову зателефонував до обвинуваченої, вони поговорили і обвинувачена попросила щоб в електронному вигляді їй на електронну скриньку написали прохання про розірвання договору. На його питання, чому писати в електронному вигляді, обвинувачена відповіла що їй так сказали і так буде краще. Його дружина в електронному вигляді написала прохання про розірвання договору і прийшла відповідь, що до 10 лютого 2014 року їм мають повернути гроші стовідсоткову суму, що були сплачені за замовлення.

До 10 лютого 2014 року дана сума повернута не була і обвинувачена на зв`язок не виходила. Почекавши ще деякий час, можливо місяць, йому довелось їхати до Святошинського районного відділу писати на обвинувачену заяву. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що в січні 2014 року вона звернулася до компанії, яку очолювала ОСОБА_5 для виготовлення шкафу-купе вартістю 6730 грн. Їй пообіцяли виконати замовлення через місяць (другого - третього лютого), але замовлення не було виконано. Вона почала дзвонити. По телефону їй пояснили, що затримка, бо не має якоїсь фурнітури, яка буде трохи пізніше. Вона зателефонувала пізніше, але знову були якісь проблеми, то вони кудись переїжджали, то ще щось, тому вона сказала, що буде звертатися в суд у зв`язку з тим, що замовлення не було виконано та гроші їй не повернуті, на що у відповідь почула «Куди хочете, туди і звертайтеся, це Ваше право», після чого вона звернулася із заявою до міліції.

Також потерпіла уточнила, що меблі замовила 04.01.2014 року, по вул. Жмеринській в м.Києві. Сума замовлення була на 6730 грн. Кошти внесла одразу, 2000 грн. віддала готівкою, іншу частину перерахувала через термінал, який був у ОСОБА_5 .

На її думку, ОСОБА_5 завідома спланувала все це. Кошти остання повернути не пропонувала. Наданий цивільний позов підтримує в повному обсязі. Фактичні обставини справи зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_102 в судовому засіданні показав, що три роки назад, після новорічних свят, заказав шкаф-купе. Він пішов зі своєю матір`ю ОСОБА_27 , до магазину для його отримання. Після оформлення заказу, уточнення деталей був укладений договір та внесена передоплата у розмірі 100%. Після чого ОСОБА_5 перестала виходити на зв`язок, а потім взагалі сказала, що можете дзвонити у міліцію, їй все рівно, а також поговорити з її чоловіком, який також дав зрозуміти, що нічого не буде. На що він сказав, що буде написана заява у міліцію, а ОСОБА_5 сказала, що без проблем. Після цього їх телефонні стосунки закінчилися і перейшли у розріз судових. На його думку заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 було шахрайським шляхом, адже на той момент, остання брала грошові кошти і завідома знала, що вона не виконає замовлення, бо до цього ОСОБА_5 брала і не повертала грошові кошти, про що йому стало відомо після невиконання заказу, від інших потерпілих. Фактичні обставини справи зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Крім показань потерпілих та свідка винуватість ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України об`єктивно підтверджується наступним:

-договором №24.09.13 від 24.09.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_103 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (спальні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 15 000 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 12 000 гривень Т.3 а.п.219-224;

-товарним чеком №07.11.13, згідно якого ОСОБА_104 здійснила повну оплату вартості спальні у розмірі 3 000 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.3 а.п.225;

-ксерокопіями паспортів, згідно яких встановлено, що ОСОБА_104 змінила прізвище на ОСОБА_105 . Т.3 а.п.205, 216;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 25.07.2014р. Т.3 а.п.226-227;

-розписками про отримання ОСОБА_5 через ОСОБА_106 07.10.2013 коштів у розмірі 20 000 гривень, 09.10.2013 у розмірі 12 500 гривень, 11.10.2013 у розмірі 20 000 гривень, чеком «Приватбанку» про перерахування 14.10.2013 коштів у розмірі 27 500 гривень Т.3 а.п.244;

-товарним чеком №26.01.14 від 26.01.2014 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_92 здійснив оплату шафи купе у розмірі 6 700 гривень, які отримала ОСОБА_5 , а також чеком «Приватбанку» Т.4 а.п.21-25;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 19.08.2014р. Т.4 а.п.26-27;

-договором №05.09.13 від 15.09.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_14 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (дитячої), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 8 150 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 6 250 гривень Т.4 а.п.45-51;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 18.08.2014р. Т.4 а.п.52-53;

-договором №17.12.13 від 17.12.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_19 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 45 робочих днів. Вартість замовлення становить 15 000 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 12 000 гривень Т.4 а.п.71-77;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 18.08.2014р. Т.4 а.п.78-79;

-товарним чеком №03.01.14 від 04.01.2014 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_27 здійснила оплату за меблі у розмірі 6 730 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.4 а.п.91-93;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 11.08.2014р. Т.4 а.п.94-95;

-товарним чеком №15.12.13 від 15.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_18 здійснила передоплату за меблі у розмірі 1 000 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.4 а.п.105;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 13.08.2014р. Т.4 а.п.106-107;

-договором №21.12.13 від 21.12.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_13 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 8570 гривень, яке повністю було сплачене 25.01.2014 Т.4 а.п.120-125;

-товарним чеком №08.10 від 08.10.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_16 здійснила оплату за меблі у розмірі 4 075 гривень, які отримала ОСОБА_5 Т.4 а.п.138-141;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 13.08.2014р. Т.4 а.п.142-143;

-товарним чеком №29.12.2013 від 29.12.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_21 здійснив оплату за меблі у розмірі 1 000 гривень, а кінцева оплата у розмірі 4 137 гривень була здійснена 20.01.2014, які отримала ОСОБА_5 Т.4 а.п.153-154;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 18.08.2014р. Т.4 а.п.155-156;

-договором №05.09.13 від 05.09.2013 року, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_41 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 12 000 гривень, яке було сплачене у розмірі 9 500 гривень Т.4 а.п.159-161;

-договором №06.01.14 від 10.01.2014 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_12 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні, шафи), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 24 000 гривень, яке було сплачене у розмірі 19 000 гривень, остаток 5 200 гривень Т.4 а.п.188-195;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 26.06.2014р. Т.4 а.п.196-197;

-договором №20.12.13 від 20.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_85 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 22 000 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 17 025 гривень Т.4 а.п.201-204;

-договором №09.10.13 від 09.10.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_61 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 17 600 гривень. яка в подальшому збільшилась на 1 400 гривнь. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 14 000 гривень. Кінцева оплата відбулась 20.11.2013 у розмірі 5 000 гривень Т.4 а.п.230-237;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 16.06.2014р. Т.4 а.п.238-239;

-договором №19.12.12 від 19.12.2012 року, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_15 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів, протягом 50 робочих днів. Вартість замовлення становить 85 750 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 53 000 гривень Т.4 а.п.244-248;

-товарним чеком №26.12.12 від 26.12.2012 року, згідно якого ОСОБА_15 здійснила доплату за меблі у розмірі 15 000 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.4 а.п.250;

-договором №14.12.13 від 14.12.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_107 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні). Вартість замовлення становить 14 070 гривень. На момент підписання договору була отримана повна оплата ОСОБА_5 в розмірі 14 070 гривень Т.5 а.п.16-21;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 16.07.2014р. Т.5 а.п.22-23;

-договором №02.12.2013 від 02.12.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_25 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 21 робочого дня. Вартість замовлення становить 18 640 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 8 800 гривень. Після цього була отримана доплата у розмірі 4 000 гривень та 2 200 гривень Т.5 а.п.29-31;

-договором №02.11.13 від 02.11.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_66 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 30 робочих днів. Вартість замовлення становить 16 500 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 5 000 гривень Т.5 а.п.49-56;

-чеками щодо сплати 02.11.2013р. 5 000 гривень, 03.12.2013р. 5 000 гривень, 06.11.2013р. 2 600 гривень Т.5 а.п.43, 48-а, 48-б;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 19.08.2014р. Т.5 а.п.57-58;

-товарним чеком від 09.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_20 здійснив оплату за меблі у розмірі 5 000 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.5 а.п.70;

-товарним чеком №13.11.13 від 13.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_20 здійснив доплату за меблі у розмірі 18 840 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.5 а.п.71;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 03.06.2014р. Т.5 а.п.74-75;

-товарним чеком №07.12.13 від 07.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_23 здійснила передоплату за кухню у розмірі 8 250 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.5 а.п.84;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 26.06.2014р. Т.5 а.п.85-86;

-товарним чеком №23.10.2013 від 23.10.2013 року, згідно якого ОСОБА_24 здійснив передоплату у розмірі 2 571 гривня 34 копійки, які отримала ОСОБА_5 . Т.5 а.п.95;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 11.08.2014р. Т.5 а.п.96-97;

-договором №21.11.13 від 21.11.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_108 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 6 560 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 5 248 гривень Т.5 а.п.114-119;

-товарним чеком №04.11.2013 від 04.11.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_108 здійснила передоплату на виготовлення шафи у розмірі 3 000 гривень, які отримала ОСОБА_5 . Т.5 а.п.120-122;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 03.06.2014р. Т.5 а.п.123-124;

-договором №31.08.13 від 31.08.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_35 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 18 000 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 5 400 гривень та 10.09.2013 доплата в розмірі 6 000 гривень Т.5 а.п.138-144;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 03.06.2014р. Т.5 а.п.145-146;

-договором №13.08.13 від 13.08.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_31 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 30 робочих днів. Вартість замовлення становить 17 575 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 13 000 гривень Т.5 а.п.149-154;

-товарним чеком №16.11.13 від 16.11.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_77 здійснила передоплату на виготовлення шафи у розмірі 2 400 гривень та 30.11.2013 повну оплату у розмірі 700 гривень, які отримала ОСОБА_5 Т.5 а.п.176-177;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 21.06.2014р. Т.5 а.п.178-179;

-договором №07.10.13 від 07.10.2013 року, разом з ескізом, згідно якого ОСОБА_5 як виробник, а ОСОБА_55 , як замовник, уклали договір про виготовлення меблів (кухні), протягом 25 робочих днів. Вартість замовлення становить 10 500 гривень. На момент підписання договору була отримана передоплата ОСОБА_5 в розмірі 8 400 гривень Т.5 а.п.198-203;

-постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 09.06.2014р. Т.5 а.п.204-205;

-протоколом огляду місця події від 18.08.2014р. згідно якого було оглянуто офісне приміщення за адресою: м.Київ, вул.Жмеринська, 11/1 Т.5 а.п.209-216;

-протоколом огляду веб-сторінки від 18.06.2014р. згідно якого виявлено демонстративні сайти «Студія дизайну і виготовлення меблів НОМЕР_2 -Лада», «Інтер`єр 098-722-48-52-Олег», «Дизайн проект з технічним супроводженням 063-131-70-33-Лада» за допомогою яких ОСОБА_5 підшукувала осіб у яких в подальшому шахрайським шляхом заволодівала коштами Т.5 а.п.219-224;

-копії реєстраційних документів ФОП ОСОБА_5 та податкової звітності Т.5 242-246, Т.6 а.п.6-19, 26-44, 67-91.

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи позицію ОСОБА_5 , яка свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнали та згідно ст.63 Конституції України відмовилася давати будь-які показання по справі, то суд вважає, що обвинувачена у такий спосіб намагається уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення у судовому засіданні повністю доведена показаннями потерпілих та свідка по справі, які не викликають у суду сумніву в їx достовірності у встановлених судом діянь обвинуваченої, оскільки вони послідовні, не протирічні i підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні письмовими доказами.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченої, відповідно до ст.337 КПК України, доведеною повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.190 ч.2 КК України правильно, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено і вважає за необхідне обрати їй міру покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона на день набрання чинності цим Законом мала неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «В`ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 Закону).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, визнаних винними за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинила до дня набрання чинності (07.09.2017) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання. Обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.

Цивільні позови: ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_57 , ОСОБА_63 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , щодо відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити повністю.

Цивільні позови: ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , щодо відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити частково, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи потерпілих про заподіяння їм матеріальної шкоди саме ОСОБА_5 , більшої ніж їй інкримінують органи досудового слідства.
Цивільні позови: ОСОБА_22 , ОСОБА_57 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_12 , щодо відшкодування моральної шкоди, задовольнити повністю.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , ОСОБА_61 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 та ОСОБА_27 , суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, її майновий стан, моральні страждання потерпілих, а також, що на утримані обвинуваченої знаходиться неповнолітня дитина. З урахуванням викладеного, суд вважає цивільні позови, щодо відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь вищевказаних потерпілих завдану моральну шкоду в сумі 2 000 гривень на кожного.

Цивільні позови: ОСОБА_16 та ОСОБА_82 , залишити без задоволення, оскільки вони були пред`явлені після початку судового розгляду.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь:

- ОСОБА_15 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 68 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_109 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 13 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_14 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 6 520 гривень;

- ОСОБА_22 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 45 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_110 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 8 400 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_111 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 19 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_24 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 2 571 гривень 34 копійки;

- ОСОБА_20 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 23 800 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_25 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 18 640 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_23 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 8 250 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_26 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 14 070 гривень;

- ОСОБА_19 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 12 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_21 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 5 137 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_27 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 6 730 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

- ОСОБА_12 у відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у розмірі 24 180 гривень та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень;

У задоволенні іншої частини цивільних позовів відмовити.

Цивільні позови: ОСОБА_16 та ОСОБА_82 , залишити без задоволення, оскільки вони були пред`явлені після початку судового розгляду.

Речові докази по справі - документи, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1