Справа № 457/641/18
провадження №1-кп/457/119/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 21.12.2017 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 23.01.2018 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3,5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 03 червня 2018 року близько 22:25 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, через вікно, проник в нежитлове приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав належні потерпілому ОСОБА_5 цінності, а саме зварювальний апарат марки «Універсал» з електродами марки «Моноліт» вартістю 4000 гривень, шуруповерт марки «Makita», 2,0 А в наборі з ліхтариком вартістю 450 гривень,, перфоратор марки «Dexton Dyrx 850 E» 950 В вартістю 600 гривень, електродрельку марки «Stark» вартістю 400 гривень, електропродовжувач на 1 розетку довжиною 10 м. вартістю 80 гривень, електропродовжувач на 2 розетки довжиною 10 м. вартістю 100 гривень, електропродовжувач на 3 розетки довжиною 10 м. вартістю 120 гривень, 100 метрів погонних електрокабелю марки «Бухта» 3*2,5, вартістю 1200 гривень, цвяходер з металевою ручкою вартістю 50 гривень, плоскогубці із червоними пластиковими ручками вартістю 40 гривень, кусачки з жовтими пластиковими ручками вартістю 40 гривень, накидний ключ 30-40 см. вартістю 20 гривень, викрутку з пластиковою ручкою жовтого кольору вартістю 20 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 7120 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 03 червня 2018 року близько 23:55 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, шляхом зриву гіпсокартонної плити, з приміщення, що за адресою: АДРЕСА_3 , проник в нежитлове приміщення за вищевказаною адресою, звідки таємно, повторно викрав належні потерпілому ОСОБА_6 цінності, а саме: портативну музичну колонку марки «UBL Charge 3», червоного кольору з зарядним пристроєм вартістю 300 гривень, повербанк марки «Arun Y302» 5000 А, чорного кольору з зарядним пристроєм вартістю 150 гривень, мобільний телефон марки «Iphone 5, 64 Gb» чорного кольору вартістю 3000 гривень з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 20 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3470 гривень.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що 03.06.2018 року разом з ОСОБА_4 під`їхали за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_4 мав забрати свої інструменти. Він через 20-30 хв. вернувся з сумкою, що було в сумці вона не бачила.

Незважаючи на визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого доведена сукупністю доказів зібраних як під час досудового розслідування, так і досліджених в судовому засіданні:

-заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_6

-протоколом огляду місця події від 04.06.2018 року;

-протоколом огляду місця події від 07.06.2018 року;

-заявами ОСОБА_4 про добровільну видачу предметів злочину;

-відеозаписами з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 1-4 червня 2018 року, що розміщені на СD-дисках 1,2,3;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2018 року;

-протоколом огляду речей добровільно виданих ОСОБА_4 від 11.07.2018 року;

-протоколами пред`явлення речей для впізнання від 12.06.2018 року

-постановою про визнання речових доказів від 11.07.2018 року;

Всі інші надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного із проникненням у приміщення, вчиненого повторно.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом визнається, незважаючи на відсутність таких даних в обвинувальному акті, рецидив злочинів.
Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.10, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК. За сукупністю вироків (ст. 71 КК) ( 2341-14 ) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Встановлено, що вказаний злочин обвинувачений вчинив після постановлення вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 23 січня 2018 року, згідно з яким останній засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном 2 роки.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

В силу ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Трускавецького міського суду від 23.01.2018 року, остаточно визначити покарання у виді 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - з 10.07.2018 року.

Речові докази: зварювальний апарат марки «Універсал», який переданий потерпілому ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 ;

портативну музичну колонку «UBL Charge 3» червоного кольору, повербанк марки «Arun Y 302» чорного кольору з зарядним USB-кабелем, сім-карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , які передані потерпілому ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 ;

три СD-диски з відеозаписами з камер відео спостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_3 за 1-4 червня 2018 року залишити при матеріалах справи;

складний ніж з рукояткою чорного кольору, пачку від сигарет червоного кольору марки «Прилуки класичні» - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1