Провадження № 11-сс/4820/29/18
Категорія : ст.199 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області, про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, в силу ст.89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.189, ч.5 ст.185 КК України, та продовжено строк тримання його під вартою по 26 жовтня 2018 року включно.
Ухвала діє до 26 жовтня 2018 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2018 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Хмельницької області, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.189, ч. 5 ст. 185 КК України, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення, спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не зникли.
28.06.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000601 зареєстровано кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст. 146, ч.ч.2, 3 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 345 КК України.
15.08.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.
31 травня 2018 року ОСОБА_8 направлено поштою, а 15.08.2018 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 185 КК України.
29 серпня 2018 року постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Хмельницької області кримінальні провадження №0000601 від 28.06.2017 за ч.2 ст.146, ч.2,3 ст.189, ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.345 КК України, №0001023 від 17.02.2017 за ч.2 ст.190 КК України, №0000111 за ч.2 ст.189 КК України, №0000088 від 04.05.2018 за ч.2 ст.190 КК України, №0000218 від 15.08.2018 за ч.3 ст.185 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження за №0001023.
19.09.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підзори у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 185 КК України, а саме у тому, що він в період лютого-березня 2018 року, діючи у складі організованої злочинної групи з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинив вимагання стосовно ОСОБА_12 щодо передачі ОСОБА_10 в найкоротші терміни у власність 50% прав на ТОВ «Сікаф» за, начебто, вирішення майнового спору із ОСОБА_13 та, як наслідок, подальшого розподілу прибутку вказаного товариства по рівну.
Також, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 28.06.2017 року, діючи відповідно до наказу ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, вчинив викрадення ОСОБА_16 та незаконне його утримання у підвальному приміщенні по АДРЕСА_2 , із корисливих мотивів та із заподіянням фізичних страждань.
Також, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 14.07.2017 року, діючи відповідно до вказівки ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 в складі організованої групи, вчинили крадіжку з господарства по АДРЕСА_3 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_19 завдано майнової шкоди, на загальну суму 13 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16.08.2018 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.10.2018 року.
09 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 26.10.2018 року.

Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя мотивувала своє рішення тим, що на даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України, а саме: переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування або суду, знищення, спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні. Крім того ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, вважаючи її незаконною, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
Свої вимоги аргументує тим, що ухвала винесена всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства та порушує конституційні права підозрюваного.
Вказує, що в клопотанні слідчого не наведено жодної обставини, яка б вказувала на наявність будь-якого з ризиків, перелічених у ст.177 КПК України, а слідчий суддя безпідставно прийшов до висновку про те, що прокурором у судовому засіданні доведено реальність ризиків.
Стверджує, що єдиним аргументом сторони обвинувачення для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 було те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів і санкції статей передбачають покарання у виді позбавлення волі, на підставі чого і зроблено висновки про можливе переховування ОСОБА_8 від органів досудового слідства та суду з метою уникнення покарання.
Верховним Судом, як зазначає апелянт, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, неодноразово зверталась увага суддів на те, що тяжкість злочину, у якому підозрюється чи обвинувачується особа, не може бути єдиним та вирішальним аргументом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи продовженні його строку.
Також, як звертає увагу захисник, поза увагою слідчого судді залишились обставин, які стосуються особи підозрюваного ОСОБА_8 . Зокрема, не враховано, що ОСОБА_8 в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимий; має постійне місце проживання де характеризується посередньо, перебуває у незареєстрованих шлюбних відносинах; його матір, ОСОБА_20 , являється пенсіонером за віком, хворіє та потребує догляду з його боку, так як інших близьких родичів у неї в м. Хмельницькому не має. Підозрюваний неофіційно працює та має відповідний дохід на утримання своєї сім`ї.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала слідчого судді відповідає зазначеним критеріям.

Із змісту журналу судового засідання, оскаржуваної ухвали та звукозапису перебігу судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні підстави для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею при його розгляді.

При цьому заслухано пояснення особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, отримано пояснення підозрюваного, заслухана думка захисника, прокурора, досліджені письмові докази, покладені в основу підозри, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі сторона захисту.

Слідчим суддею під час судового розгляду з`ясовано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.189, ч.5 ст.185 КК України, яка підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, та наведеними судом у прийнятому рішенні, з відповідною їх оцінкою та мотивами.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний підозрюваному раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки винесене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, і підстав для його скасування не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 26 жовтня 2018 року включно підозрюваному ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_21 ОСОБА_3 ОСОБА_4