Ухвала
Іменем України
20 серпня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-8144 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 22 травня 2018 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22 травня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2018 року без зміни.
Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 10 вересня 2017 року, приблизно о 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своїм сином ОСОБА_6 , наніс останньому не менше двох ударів ножем в область між нижньою та середньою третинами лівого плеча лівої надключичної ділянки, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження від яких він помер.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень, призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільнення останнього від його відбування на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що суд не достатньо врахував дані про особу засудженого, його вік, стан здоров`я, позитивну характеристику, та наявні пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що засуджений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, детально розповів про обставини вчинення злочину.
Мотиви суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 1 ст. 115 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів захисника про порушення щодо ОСОБА_5 загальних засад призначення покарання та звільнення від його відбування, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з долученої до касаційної скарги копії вироку, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким, дані про його особу, а саме те, що засуджений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, являється особою похилого віку.
Судом умотивовано зазначено про відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а обставиною, що обтяжує покарання визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на це, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання яке наближене до мінімального, встановленого в санкції ч. 1 ст. 115 КК України, але не знайшов підстав для призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в законі та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Таким чином, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, суд не порушив вимог статей 6567 КК України, оскільки вказане покарання відповідає конкретним обставинам справи, характеру й тяжкості вчиненого, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив вирок без зміни, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Стосовно доводів, викладених в апеляціях засудженого та захисника, аналогічних доводам касаційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості,з якими погоджується й колегія суддів.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника і вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 22 травня 2018 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3