№755/7984/18-к
1-кс/755/2936/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу представника заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2018 року в провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга представника заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні особа яка подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, вказав, що Дніпровським управління поліції Головного управлінні Національної поліції в м. Києві безпідставно не внесені відомості до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, зацікавлена особа - представник Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги такого роду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі долучених до скарги матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.
20.03.2018 року до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку було зареєстровано під №Ш-84-оп від 20.03.2018 року, в подальшому дану заяву внесено до журналу єдиного обліку за №19573 від 20.03.2018 року.
Згідно повідомлення начальника Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві №133аз/125/50-2017 від 02.05.2018 року заява ОСОБА_4 розглянута, по матеріалам перевірки списано справу, як таку, що не містить ознак кримінального правопорушення за №8479 від 17.04.2018 року, так само це підтверджується висновком дільничного офіцера поліції Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 від 17.04.2018 року.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Слід зауважити, що заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, розглядаються за правилами ст.214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», то така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Таким чином, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак такі відомості не були внесені до ЄРДР у встановлений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, то має місце бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то в обов`язковому порядку такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.
Враховуючи зазначені положення закону, суд вважає, що вимоги викладені у скарзі про зобов`язання вчинити процесуальні дії, слід задовольнити, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, в порушення вимог ст. 214 КПК України, Дніпровським управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, як уповноваженим органом, безпідставно та в порушення вимог КПК України не внесено відомості до ЄРДР, після отримання заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 216, 303, 304, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вчинити дію передбачену ст.214 КПК України (після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування) за заявою ОСОБА_4 , зареєстрованої під №Ш-84-оп від 20.03.2018 року, в подальшому дану заяву внесено до журналу єдиного обліку за №19573 від 20.03.2018 року в строки визначені ст. 214 КПК України та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1