Справа № 302/1014/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2018смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

представник потерпілої адвокат ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисники адвокат ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Міжгір`ї кримінальне провадження за обвинувальним актом № в ЄРДР 0000457 від 12 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр..України, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, з професійно-технічною середньою освітою, -

про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
23.08.2015 року біля 04 год. 50 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем

АДРЕСА_2 , перебуваючи біля магазину АВС-24 в смт Міжгір`ї по вул. Шевченка Міжгірського району Закарпатської області, підійшли до припаркованого транспортного засобу мотоцикла марки Lifan SM-A без державної реєстрації, чорного кольору,2012 р.в.,об`ємом двигуна 0,97 куб. см із ключем в замку запалювання, яким володів і користувався гр. неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 і ОСОБА_9 без дозволу володільця мотоцикла ОСОБА_10 , запустили двигун ,умисно заволоділи ним, і на протязі кількох хвилин по черзі каталися по вулиці Шевченка в смт Міжгір`ї. Опісля ОСОБА_9 знову сів за кермо мотоцикла , а ОСОБА_6 сів позаду нього та поїхали в напрямку міського парку відпочинку в смт Міжгір`ї по вул.. Лучкая, де в мотоциклі закінчилось пальне, через що вони були вимушені залишити його . Того ж дня під час огляду місця події працівниками Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області було виявлено та вилучено зазначений мотоцикл, вартість якого згідно висновку експерта № 62 від 08.12.2015 року становить 11755,13 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 не визнав вину в пред`явленому йому обвинуваченні за встановленими обставинами та за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 289 ч.2 КК України, і показав таке. 23 серпня 2015 року біля 1 години ночі він приїхав на автомобілі із друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до магазину «24 год» в смт Міжгір`ї, де всі придбали і вживали пиво. ОСОБА_11 на вулиці , навпроти магазину побачив мотоцикл, який завів, і катався на ньому по вулиці Шевченка до парку. Натомість він не катався на мотоциклі. Проте , що мотоцикл належав потерпілому ОСОБА_10 він дізнався наступного дня після події , яка сталася 23.08.2015 року 0 5 год. біля парку (бійка між ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_15 , внаслідок якої загинув ОСОБА_16 від ножового поранення). Неповнолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 він побачив коли вони йшли шукати мотоцикл. ОСОБА_6 також заперечив нанесення побоїв неповнолітньому ОСОБА_19 і не зміг пояснити чому останній і неповнолітній ОСОБА_20 показали на нього про побиття ОСОБА_21 до моменту коли ОСОБА_11 завів мотоцикл і поїхав кататися. ОСОБА_6 заперечив катання на мотоциклі та участь у бійках між братами ОСОБА_18 та ОСОБА_22 .. ОСОБА_6 вважає себе не винуватим і просить його виправдати.

Судом досліджено такі докази.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що мотоцикл «Ліфан СМ-100-А» належав її покійному сину ОСОБА_10 . Мотоцикл придбано за кошти потерпілої в однокурсника сина на прізвище ОСОБА_23 , який мешкав на той час у с. Репинне Міжгірського району, оскільки проживають за 3 км до центра селища, тобто з метою доїзду для різних потреб. Після трагічної загибелі сина ОСОБА_10 , ( від злочину,який мав місце 23.08.2015 р. в смт Міжгір`ї, вчиненого ОСОБА_14 , якого засуджено за ст.121 ч.2 КК України згідно вироку Міжгірського районного суду від 26.12.2016 року), нею подано заяву про угон мотоцикла , який працівниками поліції був знайдений на місці спричинення сину смертельного ножового поранення біля парку в смт Міжгір`ї.

Свідок ОСОБА_20 показав , що 23.08.2015 року він з друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_19 перебували в смт Міжгір`ї неподалік магазину АВС -24 біля 4 год. З мотоциклом марки чорного кольору, який належав ОСОБА_10 і був припаркований біля «Дуба» . До них підійшов у нетверезому стані ОСОБА_24 і почав вимагати , щоб ОСОБА_25 його підвіз в район «Грабівця». ОСОБА_25 відмовив у цьому, пояснивши, що не має достатньо пального. З цього приводу між ними виникла бійка. Знайомий ОСОБА_26 , який стояв неподалік, комусь передзвонив по телефону і після цього на автомобілі марки «Фольксваген» приїхали ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 і підбігли до них з наміром побити. ОСОБА_19 намагався завести мотоцикл, однак не зміг і після цього він, ОСОБА_10 і ОСОБА_19 втекли на об`їзну дорогу, звідки спостерігали як нападники завели ключем двигун мотоцикла, який залишився в замку запалювання, і по черзі каталися на мотоциклі біля магазину АВС -24 , а потім від`їхали в напрямку парку. Вони кричали вслід «угонщикам» щоб віддали мотоцикл і почули у відповідь слова ОСОБА_29 «прийдіть і заберіть», однак боялись підійти щоб їх не побили. Через деякий час свідок ОСОБА_20 з ОСОБА_10 взяли в руки для самозахисту дерев`яні палки (штахетини) , які знайшли біля приміщення шино монтажу, і підійшли вулицею, що веде до парку на звук двигуна мотоцикла, де побачили покинутий мотоцикл,двигун якого ОСОБА_10 спробував завезти. Однак на це підбігли брати ОСОБА_18 , які розпочали бійку, внаслідок якої ОСОБА_10 одержав смертельне поранення ножем від удару, нанесеного ОСОБА_14 , і помер неподалік події на подвір`ї будинку де вони сховалися від нападників, а мотоцикл залишився на місці цієї події.

Свідок ОСОБА_19 показав, що 23.08.2015 року він зустрівся в смт. Міжгір`ї біля магазину АВС з друзями ОСОБА_10 і ОСОБА_20 , які приїхали на мотоциклі ОСОБА_10 чорного кольору, припаркованого біля «Дуба». В цей момент до них підійшов ОСОБА_24 з незнайомим свідкові хлопцем з вимогою підвезти їх до АЗС, однак ОСОБА_10 відмовив у цьому по причині недостатності пального. З цього приводу між ними виникла бійка,бо ОСОБА_30 перебував у нетверезому стані. За кілька хвилин після бійки до магазину під`їхав автомобіль марки «Фольксваген»,з якого вийшли брати ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , ОСОБА_27 і ОСОБА_33 (обвинувачений) . ОСОБА_10 попросив свідка завезти мотоцикл, бо їх можуть побити. Проте ОСОБА_19 не зміг завезти двигун мотоцикла і одержав удар рукою від ОСОБА_34 і впав з мотоцикла . Він з друзями втекли на об`їздну дорогу, звідки з темряви спостерігали як ОСОБА_27 завів двигун мотоцикла і катався на ньому по черзі з ОСОБА_6 і надалі компанія цих хлопців на мотоциклі та автомобілі від`їхали в сторону парку. ОСОБА_19 на цій події вирішив повернутися додому,а ОСОБА_10 з ОСОБА_35 вирішили забрати мотоцикл і пішли вулицею в напрямку шино монтажного приміщення і парку. Про те , що відбувалося опісля він дізнався від ОСОБА_20 наступного дня. ОСОБА_19 не одержав тілесних ушкоджень від удару ОСОБА_6 і не подавав на нього заяву в поліцію з приводу нанесення удару та не має до нього претензій.

Свідок ОСОБА_36 показав , що раніше більше трьох років тому) він мав у власності мотоцикл марки «Ліфан» , об`ємом двигуна біля 100 куб. см, який придбав на подаровані бабусею кошти на день народження. На мотоциклі він додатково встановив сигналізацію , дуги металеві. Змінив поворотники, фару на більш потужні (з мотоцикла марки «Вайпер», замінив резину , встановив «МП-3». Однак він не мав посвідчення водія мотоцикла і через певний час вирішив його продати по оголошенню або ж обміняти на іншу річ. По оголошенню до нього прийшов ОСОБА_37 ( брат ОСОБА_10 ) і запропонував обміняти мотоцикл на ноутбук. Оцінивши ці речі в 4000 грн., вони домовилися про обмін , однак письмових угод не укладали ,бо були знайомі раніше. ОСОБА_36 також показав, що мотоцикл не був поставлений на постійний облік в МРЕВ ДАІ.

Свідки ОСОБА_38 і ОСОБА_39 показали, що вони проживають спільно однією сім`єю. У серпні-вересні 2015 року ОСОБА_40 мав на праві власності мотоцикл марки «Вайпер» чорного кольору,125 куб см двигун. В цей період до них зайшов знайомий ОСОБА_41 , попередньо зателефонувавши про зустріч. ОСОБА_41 попросив дати йому цей мотоцикл на деякий час з документами для користування, не пояснивши причину. Вони з жінкою ОСОБА_42 гостювали, а ОСОБА_41 з мотоциклом був відсутній біля двох годин. Пізніше вони дізналися, що ОСОБА_41 показував їх мотоцикл поліції.

Свідок ОСОБА_41 показав, що обвинувачений ОСОБА_6 , а також ОСОБА_9 є його знайомими. У серпні-вересні 2015 року вони прийшли до ОСОБА_42 додому і сказали, що їм потрібно мотоцикл «Вайпер» біля 150 куб. см двигун для того, щоб доставити мотоцикл в поліцію для огляду. ОСОБА_41 ремонтує мотоцикли, що було відомо цим особам, а тому він погодився допомогти і передзвонив знайомому щоб дав такий мотоцикл. ОСОБА_41 особисто доставив мотоцикл в поліцію з документами і надав слідчому для огляду, фотографування на території відділу поліції в присутності ОСОБА_43 і ОСОБА_6 та матері братів ОСОБА_29 та ОСОБА_25 (проводилась слідча дія). Опісля ОСОБА_11 і ОСОБА_33 попросили його сказати слідчому, що він давав їм мотоцикл кататися саме в день події, яка мала місце 23 серпня 2018 року (загибель ОСОБА_10 ).

Свідок ОСОБА_12 (двоюрідний брат обвинуваченого ОСОБА_6 і рідний брат ОСОБА_14 ) показав, що не має відомостей з приводу заволодіння мотоциклом ОСОБА_6 і не підтримує покази, які він давав на досудовому розслідування і в суді щодо обвинувачення його рідного брата ОСОБА_14 , засудженого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26 .12. 2016 року. Цей свідок також показав, що 23 серпня 2015 року вночі він приїхав на автомобілі брата з ОСОБА_14 , ОСОБА_44 і ОСОБА_45 до магазину «24 год» в смт Міжгір`ї навпроти «Дуба», де знаходився мотоцикл. Хто катався на ньому і куди саме він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_46 не причетний до угону мотоцикла і відмовився дати покази про свою участь у події злочину, покликаючись на те, що він є обвинуваченим у вчиненні злочину за статтею 289 ч.2 КК України по розглядуваній судом події, а тому не бажає давати покази стосовно себе згідно з статтею 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_47 показав, що 23 серпня 2015 року в темну пору доби вранці він перебував за місцем помешкання у власному житловому будинку в АДРЕСА_4 (біля міського парку) і почув шум (удар), виглянув у вікно і помітив хлопця та вирішив вийти на подвір`я, бо той перебував біля його гаража. На вулиці ОСОБА_47 помітив мотоцикл, з бака його виливається рідина, а на розі вулиць розмовляли між собою хлопці, яким крикнув чи не вони залишили мотоцикл, ті відповіли, що ні. З метою недопущення загорання ОСОБА_47 підняв мотоцикл і припаркував до паркана. Опісля свідок ОСОБА_47 від поліції довідався, що біля його будинку, неподалік виявленого ним мотоцикла сталася бійка між невідомими йому хлопцями, внаслідок якої загинув ОСОБА_10 .

Згідно з витягом з ЄРДР кримінальне провадження № 0000457 від 12.10.2017 р. досудовим розслідуванням встановлено, що 23 серпня 2015 року, біля 04 год 50 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за поередньою змовою з ОСОБА_9 , біля магазину АВС 24 в смт Міжгір`ї по вул.Шевченка Міжгірського району, побачили на протилежній стороні вулиці припаркований мотоцикл марки Lifant SM 100-A без державної реєстрації, чорного кольору, 2012 року випуску, об`ємом 0,97 куб. см та в замку запалювання ключі, що перебував у володінні і користуванні гр. ОСОБА_10 , 1998 року народження, мешканця АДРЕСА_3 , де в них виникла мета заволодіння. Після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_9 умисно, без дозволу володільця ОСОБА_10 , з метою заволодіння цим транспортним засобом, запустили двигун на мотоциклі і по черзі каталися на ньому по вулиці Шевченка. Опісля Фазекош за кермом мотоцикла, а ОСОБА_6 позаду нього поїхали в напрямку міського парку відпочинку в смт Міжгір`ї, де катаючись залишили мотоцикл на вулиці Лучкая по причині закінчення пального. Того ж дня працівниками поліції мотоцикл було вилучено з указаного місця. У витягу також зазначено, що мотоцикл має вартість 11755, 13 грн. і на цю суму завдано шкоду потерпілій ОСОБА_4 .. Кримінальне провадження зареєстровано за правовою кваліфікацією стаття 289 ч.2 КК України.

За змістом заяви потерпілої ОСОБА_4 від 27 липня 2016 року прокурору Хустської місцевої прокуратури вона просить на основі матеріалів кримінального провадження № ЄРДР 0000425 від 23.08.2015 р. , яке розглядалось Міжгірським районним судом Закарпатської області стосовно ОСОБА_14 за ознаками злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України по факту спричинення тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_4 , внаслідок яких він помер, - відкрити кримінальне провадження стосовно громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_30 , ОСОБА_14 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_6 за обставинами, які передували події смертельного поранення ОСОБА_10 від «підрізу», а саме щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, тобто за статтею 289 ч.2 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.08.2015 року, складеного слідчим Міжгірського відділення поліції ОСОБА_50 , на вул. Лучкая біля будинку №7 в смт Міжгір`ї виявлено мотоцикл з ідентифікуючими ознаками, що зазначені в обвинувальному акті і в обставинах, встановлених судом.

Висновком судової авто товарознавчої криміналістичної експертизи від 08.12.2015 року № 62 Закарпатського НДЕКЦ МВС України ринкова вартість вищевказаного мотоцикла становить 11755,13 грн. Згідно висновку судової авто технічної криміналістичної експертизи № 193 від 17 травня 2017 року судового експерта ОСОБА_51 цей мотоцикл визнано на момент дослідження в непрацездатному стані. Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання потерпіла ОСОБА_4 впізнала серед інших мотоциклів саме мотоцикл, яким володів і користувався її син до події за ознаками ідентифікації , які зазначені в описах мотоцикла , зафіксованих протоколом огляду як речового доказу, у протоколі огляду місця події, де виявлено мотоцикл.

З відеозапису камери спостереження магазину АВС 24 події навпроти приміщення цього магазину в смт. Міжгір`ї по вул. Шевченка 23 серпня 2015 року відтвореного під час судового розгляду, видно, що в період з 3 години 26 хв. по 4 год. 52 хвилини відбувались такі події: четверо осіб (хлопців) прибули до магазину на легковому автомобілі, які купляли і вживали пиво, розмовляли між собою; на протилежній стороні дороги в неосвітленій частині знаходився об`єкт схожий на мотоцикл, біля якого відбувалась потасовка, схожа на бійку, між особами чоловічої статі; почергове окреме катання на мотоциклі двох осіб чоловічої статі; від`їзд мотоцикла двома особами (водій і пасажир позаду) з указаного місця події.

Оцінивши встановлені обставини, досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Обвинувачений ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні злочину, який мав місце за кваліфікуючими ознаками, передбаченим статтею 289 ч.2 КК України: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Це переконання суду ґрунтується на таких доказах.

Факт неправомірного заволодіння транспортним засобом мотоциклом , який належав ОСОБА_10 , за встановлених судом обставини , підтверджений показами свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які були як очевидцями, так і учасниками обставин, які передували події злочину. Ці докази є прямими, достовірними і послідовними, які надавалися цими особами неодноразово. Подія неправомірного заволодіння мотоциклом також підтверджена сукупністю непрямих доказів, а саме: протоколом огляду місця події та вилучення мотоцикла в непридатному для використання стані,що стверджено висновками експертів. Опис ідентифікуючих ознак цього транспортного запису, зафіксованих експертами, повністю співпадає з описом мотоцикла, які надавали свідки в справі, зокрема і Берневек, колишній володілець мотоцикла, потерпіла ОСОБА_4 . Ці ознаки співпадають з дослідженими протоколами процесуальних документів органу досудового розслідування. Окрім цього, вчинення злочину підтверджується заявою потерпілої ОСОБА_4 , змістом витягу з ЄРДР , за яким розпочато розслідування кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_6 в своїх показах визнав, що перебував на місці події біля магазину АВС 24 протягом часу події. Зокрема, те, що приїхав на це місце на автомобілі ОСОБА_14 разом з ним і ОСОБА_9 , ОСОБА_52 вживав з іншими пиво, спостерігав як ОСОБА_9 запустив двигун мотоцикла, катався на ньому до події, яка мала місце 23.08.2015 року, обставини якої встановлені вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.12.2016 року, який набрав законної сили.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, що докази сторони обвинувачення є недопустимими. Зокрема, те, що процесуальні документи надані в кримінальне провадження з порушенням вимог КПК України (заяви, витяг з ЄРДР, протоколи слідчих дій органу досудового розслідування), з огляду на таке обґрунтування. За змістом витягу з ЄРДР кримінальне провадження відкрито за матеріалами іншого кримінального провадження, а саме в справі про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 121 ч. 2 КК України (умисне спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень від ножового поранення), який мав місце 23 серпня 2015 року біля 5 год. 30 хв., тобто після встановлених судом обставин у розглядуваному судовому провадженні. Таке відповідає вимогам статті 214 ч.1 КПК України. Окрім цього в матеріалах кримінального провадження є відомості про те, що орган досудового розслідування виділив матеріали досудових розслідувань з кримінального провадження № 0000363 від 03.08.2016 року в копіях для розслідування розглядуваного судом провадження, що стверджено постановою від 21.10.2017 року. Кримінальне провадження вказаного номера стосується ОСОБА_9 , якому також пред`явлено обвинувачення за встановлених судом обставин і справа якого розглядається в Хустському районному суді за аналогічним обвинуваченням ( як за обставинами , так і за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення). Це підтвердив особисто в суді ОСОБА_9 , допитаний за ініціативою сторони захисту як свідок, який відмовився надати покази стосовно себе, з огляду на викладене, заявивши, що ОСОБА_6 не причетний до угону мотоцикла. Сторона обвинувачення також підтвердила розгляд кримінального обвинувачення за обставинами, аналогічними встановленими судом за розглядуваним обвинувальним актом, а також судове провадження справи стосовно ОСОБА_27 за ознаками статті 289 ч.2 КК України в Хустському районному суді Закарпатської області. Це обґрунтування підтверджує легітимність розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 ..

Окрім цього, досліджені судом копії процесуальних документів органу досудового розслідування, посвідчені слідчим. Доказів того, що ці процесуальні документи сфальшовані, спотворені, не відповідають чи суперечать таким же документам в інших кримінальних провадженнях, з яких вони виділені, - стороною захисту не подано. Стаття 217 КПК України передбачає виділення кримінального провадження в окреме провадження на стадії досудового розслідування. Рішення про це прийнято процесуальним прокурором і не може бути оскаржене.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту про те, що ні потерпіла ОСОБА_4 , ні її загиблий неповнолітній син ОСОБА_10 не оформили належно права власності на мотоцикл і не зареєстрували такий у встановленому порядку. Факт володіння і користування мотоциклом до події саме ОСОБА_10 підтверджений в справі показами свідків і потерпілої. Натомість у справі встановлено показами свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_38 і ОСОБА_39 , що ОСОБА_9 і ОСОБА_6 намагались спотворити обставини справи в цій частині під час досудового розслідування кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_14 , а саме те, що вважали мотоцикл «своїм» і помилились в об`єкті посягання.

Як мотоцикл, так і інші речові докази (відеозапис події з камер спостереження) визнані речовими доказами у встановленому порядку і суд не виявив з цього приводу грубих порушень вимог КПК України органом досудового розслідування для визнання цих доказів не допустимими.

Суд не бере до уваги покликання сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину виключно показами свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 і критичну оцінку їх, бо вони були друзями ОСОБА_10 з огляду на таке. Вказані особи є неповнолітніми і надавали послідовні покази, які підтверджені іншими доказами в справі та відповідають обставинам події.

Викладене вище повністю спростовує версію обвинуваченого про непричетність до вчиненого злочину і не дає суду підстав для винесення виправдувального вироку. До переконання про сукупність доказів про винуватість ОСОБА_6 в учиненні злочину, передбаченого статтею 289 ч.2 КК України, суд застосовує критерій «поза розумним сумнівом» як принцип застосований в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Кобець проти України».

За вчинений злочин ОСОБА_6 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання, суд зважає на таке.

Вчинений злочин законом (стаття 12 КК України віднесений до тяжких кримінальних правопорушень), характеризується умисною формою вини.

Наслідком злочину стало непридатність транспортного засобу для його використання за цільовим призначенням.

Обставин, які б пом`якшували відповідальність обвинуваченого, суд не встановив.

Суд відхиляє визнану стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставину як обтяжуючу - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, згідно з положеннями статті 67 ч. 2 КК України, з огляду на такі мотиви. Орган досудового розслідування не фіксував медичним оглядом стан сп`яніння ОСОБА_6 . Інших доказів про такий стан в кримінальному провадженні не має. ОСОБА_6 визнав, що вживав пиво за певний проміжок часу до події злочину, але заперечив стан сп`яніння, показами свідків не підтверджено степінь сп`яніння ОСОБА_6 за зовнішніми ознаками.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не вчиняв злочинів та адміністративних правопорушень, з місця проживання характеризується тільки позитивно органом місцевого самоврядування. Доказів негативної анти суспільної поведінки обвинуваченого до вчинення злочину в справу не подано.

Суд також констатує роль ОСОБА_6 у вчиненому ним злочині за обставинами справи, а саме: особисто ОСОБА_6 не запускав двигун мотоцикла, не проявляв ініціативи в угоні мотоцикла першим, тобто не вчиняв активних дій в співучасті в злочині і за обставинами справи його роль визнається судом другорядною (менш значущою).

Отже, обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особа обвинуваченого переконують суд у тому, що ОСОБА_6 заслуговує покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі у межах санкції статті 289 ч.2 КК України на п`ять років. З урахуванням наведених мотивів суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, тобто є підстави, передбачені ст. 75 КК України для його звільнення від відбування цього покарання з випробуванням. Іспитовий строк з врахуванням тяжкості злочину та відсутності пом`якшуючих обставин слід обрати максимальним за статтею 75 КК України із встановленням обмежень, передбачених статтею 76 ч.1, ч.2 пункти 2,4 КК України. Підстав для застосування додаткового альтернативного покарання у виді конфіскації майна суд не встановив, бо злочин вчинений без корисливої мети.

Судові витрати у виді вартості криміналістичної автотехнічної експертизи слід покласти на обвинуваченого із стягненням у порядку, визначеному КПК України, а саме в користь експерта ОСОБА_51 за наявною довідкою про вартість послуг експерта у сумі 1180 грн., на рахунок зазначений в довідці експерта.

Цивільного позову не заявлено.

Речових доказів до конфіскації чи повернення не має з огляду на таке. Мотоцикл повернутий потерпілій на досудовому розслідуванні, про що є підтвердження в справі. Інші речові докази: носії (оптичні диски) звукозапису судових справ № 302/1264 /15-к, 302/900/15-К, відеозапису з камер спостереження від 23.08.2015 р. , - доцільно залишити в матеріалах справи .

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язками та обмеженнями,обраний ухвалою суду від 03 січня 2018 року на підготовчому судовому розгляді з визначенням строку дії протягом двох місяців, втратив чинність за строком дії. Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання законної сили вироком суду не заявлено. Обвинувачений належно виконував процесуальні обов`язки протягом судового розгляду справи.

Натомість клопотання сторони захисту про повернення обвинуваченому паспорта громадянина України для виїзду за кордон України не підлягає задоволенню після набрання вироком законної сили, бо суд застосовує до обвинуваченого обмеження щодо виїзду за кордон України без погодження з уповноваженим органом пробації, про що зазначено у вироці суду, і є складовою призначеного покарання.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 289 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 пункти 1, 2; ч.2 пункти 2, 4 КК України на час випробування протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробаціїї;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: носії (оптичні диски) звукозапису судових справ № 302/1264/15-к, 302/900/15-к, відеозапису з камер спостереження від 23.08.2015 р., - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати у виді вартості судової криміналістичної авто технічної експертизи в сумі 1180 грн. в користь судового експерта ОСОБА_53 .

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1