"28" вересня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
директора ПП «ВТФ Альянс» - ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
26.09.2018 старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області старшим радником юстиції ОСОБА_8 , яким просить:
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що група невстановлених осіб, діючи умисно, за попередньою змовою з 2017 року систематично здійснюють на території Харківської області викрадення паливно-мастильних матеріалів з місць їх зберігання, а саме: нафтогазового промислу та бурових установок державної форми власності, що розташовані на території Харківської області, шляхом втручання в їх роботу. Викрадена сировина транспортується з метою її переробки та подальшої реалізації на адресу осіб, які з використанням вказаної сировини здійснюють незаконне виробництво бензину та дизельного пального.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вуглеводна сировина використовується винними особами з метою виготовлення паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ). Вказані особи не маючи дозвільних документів, здійснюють незаконне виготовлення бензину та дизельного палива, яке у подальшому транспортується та реалізується на території Харківської та інших областей України.
Слідчий вказує, що під час виробництва ПММ не дотримуються норми екології та завдається шкода навколишньому природному середовищу, забруднюється атмосферне повітря шкідливими для життя та здоров`я людей або довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил.
Слідчий зазначає, що 11.09.2018 в ході проведення обшуків: будівлі, приміщень та споруд належних ОСОБА_6 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлені та вилучені речі, документи, грошові кошти, які зазначені вище, які, на його думку, відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно за вказаною адресою є доказом злочину, потребує дослідження, шляхом проведення хімічних та технологічних експертиз.
Як зазначає слідчий, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, і тільки позбавивши можливості ПП «ВТФ Альянс» у особі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відчужувати перелічене вище майно, можливо попередити його приховування, пошкодження чи псування, втрати або знищення, використання, передачі або інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Таким чином, потреби досудового розслідування в отриманні речей, предметів і документів, які можуть бути використані під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Крім того, враховуючи те, що 13.09.2018 СУ ГУ НП в Харківській області за погодженням з прокуратурою Харківської області звернулося з клопотаннями про арешт вищевказаного майна, вилученого в ході обшуків за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , які ухвалою Київського районного суду м. Харкова 24.09.2018 було повернуто процесуальному керівнику досудового розслідування для усунення недоліків у строк 72 години, слідчий суддя поновляє строк звернення до суду з клопотанням.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав, викладених у клопотанні, просив про його задоволення.
Директор ПП «ВТФ Альянс» ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперчеували, про що подали письмові заперечення, у яких зазначили що об`єкти нерухомості, а саме операторна ГСМ літ. А-1, загальною площею 24,10 м2, та обладнання, а саме: споруди УППН-2 шт. №11 та 12, резервуари (металеві) від № 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,13 (загальною кількістю 11 штук), замощення (бетонне) під № 14, що знаходяться за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, м. Зміїв, вул. Таранівське Шосе, 6 належать ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про придбання майна прилюдних торгів, посвідченого 06.04.2017 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 за реєстровим №621.
Вказана нежитлова будівля та обладнання за договором №06/04/2017 від 06.04.2017 ОСОБА_6 передані у оренду ТОВ «Платінум-ойл» та згідно договору №06/04/2017-1 від 06.04.2017 ТОВ «Платінум-ойл» - у суборенду ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Альянс». Встановлене у вищезазначених виробничих приміщеннях обладнання - Установка з переробки продуктів перегонки нафти та відпрацьованих нафтопродуктів у кількості 3-х одиниць, належать ПП «ВТФ «Альянс» на підставі Договору підряду № 99, укладеного 14.03.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРНАФТО-МАШ ЕРС». Виявлені в ході обшуку пляшки та коробки з речовинами та порошками становлять набір «Юний хімік №2» та Набір «Юний хімік №4», придбані ПП «ВТФ «Альянс».
В обґрунтування клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку за вищезазначеною адресою майно слідчий та прокурор вказують на те, що ОСОБА_6 , яка є засновником, керівником та головним бухгалтером ПП «ВТФ Альянс», а також засновником підприємств ТОВ «Платінум Оіл», ПП «Айсберг» та ТОВ «Платінум Фест Ріал Істейт», які використовуються для прикриття незаконної діяльності з виготовлення бензину та дизельного пального з викраденої вуглеводної сировини.
Так, слідчий зазначає, що 26.04.2018 до СУ ГУНП в Харківській області з УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України надійшли матеріали щодо умисних дій групи невстановлених осіб, які за попередньою змовою з 2017 року систематично здійснюють на території Харківської області викрадення паливно-мастильних матеріалів з місць їх зберігання, а саме: нафтогазового промислу та бурових установок державної форми власності, що розташовані на території Харківської області шляхом втручання в їх роботу, а викрадена сировина транспортується з метою її переробки та подальшої реалізації на адресу осіб, які з використанням вказаної сировини здійснюють незаконне виробництво бензину та дизельного палива.
Проте, як зазначає директор ПП «ВТФ «Альянс» ОСОБА_6 , не зрозуміло на підставі яких доказів слідчим зроблено такий висновок. В клопотанні слідчий посилається на якісь матеріали щодо умисних дій групи невстановлених осіб, які за попередньою змовою з 2017 року систематично здійснюють на території Харківської області, однак жодної інформації, що дає підтверджує можливість розглядати такі матеріали як доказ в розумінні статті 84 КПК України, немає. Будь-якими іншими доказами припущення слідчого та прокурора щодо «організації, керівництва та координації протиправної діяльності щодо виготовлення ПММ ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 у клопотанні про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не обґрунтовується. Докази незаконної діяльності ПП «ВТФ «Альянс» з переробки, зберігання та реалізації підакцизних товарів, в т.ч. дизельного палива та бензину, слідчий та прокурор не надають.
Зазначає, що ПП «ВТФ «Альянс» здійснює фінансово-господарську діяльність за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, м. Зміїв, вул. Таранівське Шосе, 64, з виробництва не дизельного палива та бензину марки, а сировини для виготовлення мінеральних олив, мастил, мастильно-охолоджуючих рідин або компонента котельного палива - фракцій оливних широких. Керівництво поточною діяльністю підприємства здійснюється директором ОСОБА_6 , підприємство є платником ПДВ. Фракція оливна широка - вакуумний газойль, або вузькі оливні дистиляти для виробництва різних олив. Залишок гудрон, а при менш глибокій перегонці - напівгудрон, після відповідної очистки використовують для виготовлення високов`язких (залишкових) олив.
Окрім цього, відповідно до протоколу дослідження повітря за місцем розташування ПП ВТФ «Альянс», Харківська обл. м. Зміїв, Таранівське шосе, 64, що здійснено на виконання договору № 345/17.0 від 10.04.2018, укладеного між ПП «ВТФ Альянс» та Державною установою «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», в пробах атмосферного повітря вміст шкідливих речовин не перевищує гранично допустимі концентрації.
На устаткування з переробки відпрацьованих нафтопродуктів, яке використовується ПП «ВТФ «Альянс» за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, м. Зміїв, вул. Таранівське Шосе, 64, на підставі «Оцінки впливу на навколишнє природне середовище», виконане сертифікованим суб`єктом ТОВ «НТВК «Україна», 12.07.2016 отримано позитивний висновок державної екологічної експертизи.
Фракції оливні широкі ПП «ВТФ «Альянс» виготовляються у відповідності до Технологічного регламенту виробництва на базі мазуту, важких дистилятів, важких фракцій з підвищеним вмістом асфальтенів та/або спрацьованих олив, що пройшли попереднє очищення, суміші нафтопродуктів відпрацьованих, суміші нафтопродуктів оброблених або суміші мазуту, важких дистилятів та спрацьованих олив.
На підприємстві ведеться облік надходження та руху нафтопродуктів.
Вказала, що у клопотанні про накладення арешту слідчим та прокурором не доведено наявність підстав вважати, що вилучене майно відповідно до ч.3 ст.170 КПК України відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та його арешт забезпечить збереження речових доказів.
Вважала, що органом досудового розслідування не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки не містять доказів щодо здійснення службовими чи будь-якими іншими особами незаконної діяльності, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище та заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайства), вчиненого у великих розмірах за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, м. Зміїв, вул. Таранівське Шосе, 64.
На підставі викладеного вище, просила з урахуванням вимог ст. 173 КПК України в задоволенні клопотання слідчого та прокурора про арешт майна відмовити, вилучене 11.09.2018 майно в ході проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, які належать на праві приватної власності ОСОБА_6 та ПП «ВТФ «Альянс» в особі директора ОСОБА_6 , та на території за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Таранівське Шосе, 64 повернути директору ПП «ВТФ «Альянс» ОСОБА_6 (а.с.15-19 т.2).
Власник майна, вилученого за адресою АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_5 проти накладення арешту на майно заперечували, посилаючись на наступне.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що обшук за адресою АДРЕСА_2 проведено 11.09.2018 року в період з 06:58 год. до 09:52. Однак, клопотання про накладення арешту на майно подано до поштового відділення лише о 13:54 год. 13.09.2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 172 КПК України. Водночас у поданому прокурором клопотанні про арешт майна після усунення недоліків, прокурором не зазначено жодних причин поважності пропущення строків подання такого клопотання.
Також вказав, що подане клопотання про арешт майна прокурор мотивує наявністю підстав вважати, що вилучене в ході проведення вказаного обшуку майно у вигляді носіїв інформації, документів, грошових коштів відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Посилаючись на ст.ст.131,132,170,172 КПК України вважав клопотання необґрунтованим, оскільки у клопотанні не зазначено підстави та мети арешту майна, належного ОСОБА_7 .
Так, вказав, що матеріали клопотання містять протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 02.05.2018, в ході якої отримано відомості про те, що 15.03.2018 з адреси АДРЕСА_1 виїхав автомобіль Фольксваген LT32, білого кольору, д.з. НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_7 , за кермом якого знаходився невідомий чоловік.. Тобто, причетність ОСОБА_7 до вказаного кримінального провадження обґрунтовано знаходженням 15.03.2018 належного йому транспортного засобу, яким керувала невстановлена особа за зазначеною вище адресою. Будь-яких інших доказів причетності ОСОБА_7 до вказаного провадження слідчим та прокурором не надано. Також було проведено обшук вищевказаного автомобіля та жодних речей та документів не вилучено.
Вказав, що вилучені грошові кошти 20.08.2018 отримані в позику для здійснення ремонтних робіт в належній ОСОБА_7 квартирі, інші кошти є особистими заощадженнями, які не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.1-6 т.2).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях будівлі, спорудах та сховищах, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.06.2018 належать ОСОБА_6 (а.с.8).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.06.2018 належить ОСОБА_7 (а.с.46-47).
Метою проведення обшуків було відшукання та вилучення незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів (бензину та дизельного пального), обладнання та сировини, яка використовується для виготовлення такої продукції, первинної фінансово-господарської та бухгалтерської документації про придбання та реалізацію вказаної продукції, грошових коштів отриманих від незаконної реалізації продукції, цифрових носіїв інформації, мобільних терміналів систем зв`язку, чорнових записів з даними про операції з вказаною продукцією та які свідчать про факти зберігання та реалізації незаконно виготовлених ПММ.
11.09.2018 в ході проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, будівлі, спорудах та сховищах за адресою:АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с.9-14).
11.09.2018 в ході проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с.48-52).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 вищевказане клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 - повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 29).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 вищевказане клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 - повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 33).
Клопотання про арешт майна подано до суду 26.09.2018 об 11-31 (а.с.2).
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.
Принципом кримінального судочинства є доступ до правосуддя (ст. ст. 7, 21 КПК України), який впроваджує у вітчизняне кримінальне процесуальне законодавство міжнародно-правовий стандарт, який міститься у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне поновити строк звернення слідчого до суду з вказаним клопотанням.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Як вбачається з наданого клопотання про арешт майна, слідчий зазначає, що 11.09.2018 в ході проведення обшуків: будівлі, приміщень та споруд належних ОСОБА_6 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлені та вилучені речі, документи, грошові кошти, які, на його думку, відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно за вказаною адресою є доказом злочину, потребує дослідження, шляхом проведення хімічних та технологічних експертиз.
При цьому, посилання сторони обвинувачення на незаконну діяльність ПП «ВТФ «Альянс» з переробки, зберігання та реалізації дизельного палива та бензину, жодним чином на час розгляду клопотання не підтверджені даними, зібраними в ході досудового розслідування, та спростовані поясненнями власника майна.
Зміст наданих до суду документів органом досудового розслідування не спростований, тому доводи щодо зберігання на території ПП «ВТФ Альянс» незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів та їх подальшого збуту не підтверджені.
Також є не підтвердженими доводи слідчого та прокурора про те, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку 11.09.2018 за адресою АДРЕСА_3 речі, документи, грошові кошти відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні.
Отже стороною обвинувачення на теперішній час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, не доведено значення вищевказаних речей, документів та грошових коштів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться у вищевказаних речах, документах, грошових коштах, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
В судовому засіданні надані копії Ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.07.2015р. та від 17.07.2015р. про проведення обшуку за тією ж адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 64 працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, де також вилучались зразки сировини та продукції, основні засоби, блокувалась робота підприємства, та накладався арешт на вилучене майно, які в подальшому було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Роз`яснити,що відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1