Справа № 201/4726/18
УХВАЛА
іменем України

15.08.2018 м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону ОСОБА_4 від 06 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №000110 від 22.09.2017 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на постанову старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону ОСОБА_4 від 06 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №000110 від 22.09.2017 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

23.07.2018 за визначеною Апеляційним судом Дніпропетровської області підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону ОСОБА_4 від 06 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №000110 від 22.09.2017 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

31.07.2018 відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді скарга розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у скарзі. Вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною та передчасною, оскільки оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, так як висновки не підтверджується доказами, наданими заявником та не дослідженими під час досудового розслідування, не вжито заходів для отримання інших доказів, що підтверджували обставини, які викладені у заяві про злочин, слідчим іншими доказами не перевірені свідчення заінтересованих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а тому просив скасувати постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження та зобов`язати військову прокуратуру Дніпропетровського гарнізону відновити досудове розслідування по кримінальному провадженню.

Прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, проти скарги заперечували, просили у її задоволенні відмовити, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

В провадженні військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України перебувало на розгляді кримінальне провадження №000110, внесене до ЄРДР 22.09.2017 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України за заявою ОСОБА_3 .

Постановою старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 06 квітня 2018 року кримінальне провадження №000110, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положенням статті 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте обставини, викладені особою, що подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого, прокурора при проведенні досудового розслідування, оскільки постанова про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, являється по суті не вмотивованою, оскільки її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, в ній в повній мірі не проаналізовано суть заяви особи, не надано обґрунтованої відповіді на поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, зокрема слідчим перевірені не всі доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у його заяві про злочин, а також при допиті його в якості свідка по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, аналізуючи норми кримінально-процесуального права України, перевіривши дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимог ст.ст. 9,91,94,284 КПК України, тобто рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно - без проведення всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 06 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №000110 від 22.09.2017 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 06 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №000110 від 22.09.2017 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України скасувати.

Зобов`язати уповноважену особу військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України внести відповідні відомості до ЄРДР.

Зобов`язати військову прокуратуру Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України відновити досудове розслідування по кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1