Справа № 464/1186/18
пр.№ 1-кп/464/233/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження №464/1186/18 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25 червня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2018 року без визначення розміру застави.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, покликаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та про наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 щодо задоволення даного клопотання заперечили, покликаючись на те, що на даний час досудове розслідування завершене і неможливо будь-яким чином знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, відсутні докази, які свідчили б про те, що ОСОБА_6 намагався незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а відтак відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. У судових засіданнях допитано потерпілих, свідків, досліджено матеріали кримінального провадження. Просять врахувати, що потерпілий ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні не впізнав обвинувачених та ствердив, що невпевнений, чи це саме вони вчиняли відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України. З урахуванням викладеного просять змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечив, вважає таке безпідставним. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників про зміну запобіжного заходу підтримав у повному обсязі та просить таке задовольнити.

Прокурор щодо клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 заперечив у повному обсязі, вважає таке безпідставним та необгрунтованим.

Від потерпілої ОСОБА_9 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності, при прийнятті рішення покликається на розсуд суду, цивільного позову не заявляє.

Від представника релігійної громади Української греко-католицької церкви парафії Успення Пресвятої Богородиці у Сихівському районі м.Львова ОСОБА_10 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності. У даній заяві зазначив, що потерпілому повністю відшкодовані збитки та жодних матеріальних претензій до ОСОБА_6 немає.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи допитаним у судовому засіданні повідомив суду, що не пригадує, чи саме даними обвинуваченими вчинено кримінальне правопорушення відносно нього, зазначив, що не бажає в подальшому брати участь у судових засіданнях, а також подав заяву, у якій вказав, що обвинуваченим ОСОБА_11 йому повністю відшкодовано збитки та претензій матеріального та морального характреру до нього не має.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.3 даної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому суд вважає доведеною наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із тим суд вважає недоведеними інші ризики, зазначені прокурором при розгляді клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Так, судом досліджено докази у межах даного кримінального провадження, допитано заявлених свідків, потерпілих. Окрім цього, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 не зміг ствердити суду, що саме даними обвинуваченими вчинено кримінальне правопорушення відносно нього. Прокурором також не доведено, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадження іншим чином або ж переховуватися від суду. Враховуючи наведене, кількість ризиків визначених ст.177 КПК України суттєво зменшилася.
Разом із тим прокурором у судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а відтак суд приходить до висновку про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).
Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого та тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників про зміну запобіжного заходу необхідно задовольнити, змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та покласти на нього обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведених прокурором обґрунтувань.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 331, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави на домашній арешт шляхом заборони цілодобово залишати без дозволу суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . на строк два місяці з дати постановлення даної ухвали, тобто до 21 жовтня 2018 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали до 21 жовтня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти, зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання до 20.00 години.

Ухвалу для виконання передати Пустомитівському ВП ГУ НП у Львівській області.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає, проте заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1