Справа №590/1220/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/644/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 11-кп/788/644/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 28 березня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04.09.2013 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 22.11.2013 року цим судом за ч.2 ст.332, ст.69, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 23.01.2017 року цим судом за ч.3 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 28 березня 2018 року, якою він порушує питання про зміну вироку суду, застосування до нього положень ст.69 КК України та призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також зарахування у строк покарання строку його попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 23.01.2017 більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 7(сім) місяців.

Постановлено зарахувати у строк покарання відбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 23.01.2017 по 28.03.2018.

Постановлено почати рахувати строк відбування покарання для ОСОБА_6 з 01.10.2016.

Постановлено зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.10.2016 по 23.05.2017 включно згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій за ч.2 ст.345 КК України, а також доведеності вини, вважає, що у зв`язку з визнанням ним вини у скоєному, щирим каяттям, відсутністю претензій з боку потерпілого, а також наявністю у нього тяжкого захворювання, існують підстави для застосування до нього положень ст.69 КК України. Разом з тим, порушує питання про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України під час перебування ним у слідчому ізоляторі.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що 01 жовтня 2016 року близько 01 год. 00 хв., він, перебуваючи на території службового двору Ямпільського ВП у м. Дружба, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень працівникові поліції, під час виконання ОСОБА_9 покладених на нього службових обов`язків, стиснув пальцями обох своїх рук обличчя поліцейському ОСОБА_9 , почав шкрябати йому обличчя та шию та кусати потерпілого за ліве передпліччя, внаслідок чого йому було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, які були досліджені відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи обвинуваченого в частині призначеного йому покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатній мірі дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.м.к.п. 91), проте відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №818 від 06.11.2017 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності на момент скоєння злочину, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.м.к.п. 66-68), раніше судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, в якості пом`якшуючих покарання обставин взяв до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, в якості обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів, і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 , на підставі ч.4 ст.70 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, що за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, судом враховані в тому числі і обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, на що посилається в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апелянта з приводу наявності у нього тяжкого захворювання, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та у матеріалах даного провадження відсутні будь які докази на підтвердження наведеного, а твердження ОСОБА_6 щодо відсутності претензій з боку потерпілого не є виключною законом підставою для зміни судового рішення, застосування до нього положень ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо необхідності застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України, то колегія суддів виходить з наступного.

29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).

Так, відповідно до п. 106 зазначеної постанови, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Так, з довідки ДУ «Сумський слідчий ізолятор» № 7440 від 23 жовтня 2018 року, ухвали Ямпільського районного суду Сумської області від 03 січня 2018 року та ухвали Середино-Будського районного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року вбачається, що в слідчому ізоляторі ОСОБА_6 утримується з 05 вересня 2017 року і по даний час у зв`язку з розслідуванням та розглядом Ямпільським районним судом Сумської області та Апеляційним судом Сумської області даного кримінального провадження відносно нього.

Враховуючи вищевказані обставини, рішення Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає також необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 05 вересня 2017 року по дату набрання законної сили даною ухвалою, а саме по 23 жовтня 2018 року включно, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у разі, якщо його зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи викладене, та те, що відсутня апеляційна скарга прокурора, колегія суддів вважає, що вирок суду необхідно змінити в частині зарахування ОСОБА_6 строку його попереднього ув`язнення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, частково задовольнивши таким чином апеляційні вимоги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 28 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зарахувати ОСОБА_6 до строку відбування призначеного за цим вироком покарання, строк його попереднього ув`язнення за цим же вироком, починаючи з 05 вересня 2017 року по 23 жовтня 2018 року включно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою, з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.