Справа № 215/2458/17
УХВАЛА
28 серпня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000075 про обвинувачення ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні зґвалтування.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, через необхідність завершення судового розгляду, актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи негативні характеризуючі данні щодо обвинуваченого, відсутність міцних соціальних звязків, джерел доходу і перебування в розшуку під час застосування відносно нього домашнього арешту.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання.

Захисник також заперечував щодо клопотання прокурора через відсутність визначених законом ризиків. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт з урахуванням характеризуючих данних щодо ОСОБА_6 , тяжкості злочину.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.1-2 ст.181 КПК України).
Так, встановлено, що оставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися і є актуальними, тому суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості проти статевої свободи людини, поєднаного з застосування фізичного насильства, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, офіційних джерел доходу і міцних соціальних зв`язків не має, неодноразово ухилявся від суду та був оголошений в розшук під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що в своїй сукупності свідчить про існування ризиків ухилитися від явки до суду, вливати на свідків і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи сторони захисту не спростовують вищевказані висновки суду, а тому передбачених законом підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 на домашній арешт немає.
З урахуванням вищевикладеного, необхідності завершення судового розгляду кримінального провадження, в т.ч. допиту свідків, та зважаючи на значний суспільний інтерес даної категорії справи, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк застосованого обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кривий Ріг, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів до 27 жовтня 2018 року включно.
Ухвала апеляційному оскарження не підлягає.

СУДДЯ: