провадження 1-кс/760/6793/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу громадянки ОСОБА_3 на постанову від 01 серпня 2017 року прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142 від 16 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва 11 травня 2018 року була подана скарга громадянки ОСОБА_3 на постанову від 01 серпня 2017 року прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142 від 16 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування скарги на постанову про закриття кримінального провадження автором скарги зазначається, що 10 червня 2015 року скаржник звернулася до Генеральної прокуратури України щодо неправомірних дій службових осіб Міністерства екології та природних ресурсів при видачі у 2010-2012 роках спеціальних дозволів на користування надрами ТОВ «Парі», ТОВ «Ексо-Північ», ТОВ «Перша українська газонафтова компанія», ТОВ «Алдеа-України», ЗАТ ВК «Укрнафтобуріння», ТОВ «Кримтопенергосервіс», ТОВ «Газойлінвест», ТОВ «Компанія Азов-ойл», ТОВ «Надрагаз», ПАТ «Техноресурс» за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України.

01 серпня 2017 року процесуальним керівником прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України вказане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142 від 16 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України було закрито.
Скаржник вказує, що постанову про закриття кримінального провадження від 01 серпня 2017 року отримав лише 02 травня 2018 року, що підтверджується супровідним листом Національного антикорупційного бюро України від 02 травня 2018 року.
Однак, оскаржувану постанову громадянка ОСОБА_3 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Автор скарги зазначає, що саме за її зверненням до правоохоронних органів було розпочато досудове розслідування щодо порушення законної процедури надання дозволів на розробку надр газу, що фактично видавалися Міністром екології та природних ресурсів ОСОБА_5 для юридичних осіб, кінцевим бенефінціаром яких він є, однак органом досудового розслідування не проведено належного досудового розслідування даного кримінального провадження, а прийнято передчасне рішення про його закриття.
Скаржник зазначає, що у кримінальному провадженні не було допитано екс-міністра ОСОБА_5 з приводу видачі відповідних дозволів, не було допитано її, як заявника, а також те, що не було проведено слідчих та процесуальних дій на встановлення завданих державі збитків незаконною видачею дозволів на користування надрами та їх фактичної експлуатації.
В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу та просила її задовольнити, з підстав викладених у ній.
Судом викликався представник органу досудового розслідування, однак в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність службової особи органу досудового розслідування.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України рішення про закриття кримінального провадження.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши додані до скарги документи, слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні Національного антикорупційного бюро України знаходилося кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142 від 16 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України.
З постанови від 01 серпня 2017 року прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142 від 16 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України вбачається, в ході досудового розслідування не було встановлено складу злочину передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, оскільки допитами свідків членів комісії фактично спростовано зловживання владою чи службовим становищем службовими особами Міністерства екології та природних ресурсів України. При цьому органом досудового розслідування не здобуто жодних відомостей щодо наявності чи відсутності збитків заподіяних неправомірною видачою спеціальних дозволів на користування надрами та розмір заподіяних державі збитків у разі їх наявності.

Окремо, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, зазначається що підставою для його закриття є те, що слідчим не здобуто доказів які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, та фактично вичерпано процесуальні можливості отримання таких доказів у подальшому.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування проводилися слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а саме було допитано, як свідків: керівників товариств, яким були видані відповідні дозволи, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які показали, що відповідні дозволи їх компанії отримували відповідно до вимог законодавства, а ОСОБА_5 жодної участі у господарській діяльності товариств не приймав.
Також, органом досудового розслідування було проведено допит свідків, які приймали участь у роботі комісій, які приймали рішення про видачу спеціальних дозволів на надрокористування, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які показали, що при розгляді відповідних заяв вони діяли відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_5 чи інші службові особи Міністерства екології та природних ресурсів у їх діяльність не втручалися.
Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до вимог статтей 2, 84 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, як вбачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги не були повністю дотримані.

Приписами частини 5 статті 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

З оскаржуваної постанови вбачається, що органами досудового розслідування проводився певний обсяг слідчих (розшукових) дій: були допитані свідки, а також була здійснена перевірка порядку видачі спеціальних дозволів на надрокористування відповідним юридичним особам.
Разом із цим, слідчий суддя погоджується, що при проведенні досудового розслідування детектив (слідчий) чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Однак, враховуючи ту обставину, що органом досудового розслідування не було допитано заявника у даному кримінальному провадженні громадянку ОСОБА_3 , за заявою якої було відкрито кримінальне провадження, стосовно відомих їй обставин ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, яка як пояснила має у своєму розпорядженні документи, що мають значення для з`ясування всіх обставин розслідуваного кримінального правопорушення, яка і оскаржує відповідну постанову, а також те, що на її думку не було встановлено розмір збитків, у зв`язку із незаконною на думку скаржника видачею спеціальних дозволів на надрокористування відповідним юридичним особам, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Слідчий суддя, вважає, що провівши допит, в якості свідка громадянки ОСОБА_3 , а також при наданні нею додаткових документів, якщо вони мають значення для досудового розслідування для з`ясування всіх обставин розслідуваного кримінального правопорушення, то у органу досудового розслідування будуть підстави, або для закриття даного кримінального провадження, або проведення досудового розслідування при наявності для цього підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Постанову від 01 серпня 2017 року прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142 від 16 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1