Справа № 279/3040/18
номер провадження 1-в/279/291/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень заяву засудженого ОСОБА_3 , 1960 року народження про умовно - дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою та просив звільнити його умовно - достроково від призначеного покарання, вказавши, що він працює, має заохочення, являється інвалідом, став на шлях виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений на його участі при розгляді вказаної заяви не наполягав. Представник Коростенської ВК №71, прокурор, повідомили про розгляд справи за їх відсутності, заперечили проти задоволення заяви, оскільки ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, що відповідно до положень ст.539 ч.4 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду. В зв`язку з цим, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року ОСОБА_3 засуджений за ст.ст.297 ч.2,71 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчиняв нові злочини в період іспитового строку.

17.05.2017 року матеріали щодо засудженого ОСОБА_3 були предметом розгляду спільного засідання комісії Коростенської ВК-71 та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі з питань його умовно-дострокового звільнення, та за результатами комісія вирішила: не направляти матеріали в суд з питання умовно-дострокового звільнення, так як не довів своє виправлення. Рішення було прийнято одноголосно. Дане рішення було засудженим оскаржено до суду та ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.08.2017 року в задоволенні клопотання про зобов`язання комісії КВК №71 переглянути рішення щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання відмовлено за безпідставністю. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21.12.2017 року вказану ухвалу залишено без змін. 11.07.2018 року повторно був розглянутий на спільному засіданні комісії Коростенської ВК №71 та відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, так як не довів свого виправлення.

За весь період відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за, що притягувався до дисциплінарної відповідальності (стягнення погашено в установленому законом порядку), має заохочення. В цілому характеризується задовільно, та як особа з нестабільною поведінкою та пристосовницькою цілеспрямованістю. Працював на виробництві установи в період з січня по вересень 2015 року, після чого, зважаючи на свій стан здоров`я (3 група інвалідності) припинив працювати, змінив свою поведінку в гіршу сторону. На даний період не працевлаштований та працювати не бажає. До суспільно-корисної праці та виконання своїх обов`язків відноситься задовільно, потребує контролю збоку представників адміністрації, на заходи виховного характеру реагує не завжди належним чином, участі у суспільному житті відділення не приймає та в роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає і приймати не бажає, на заходи виховного характеру реагує не завжди належним чином.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом всього часу відбування покарання довів своє виправлення за вчинений злочин, враховуючи вимоги ст.81 ч.3 КК України, відбув певну частину строку покарання, призначеного судом.
Визначення факту того, що особа своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, віднесено до компетенції адміністрації установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки саме нею здійснюється щоденний нагляд за засудженим та його поведінкою.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд не вбачає, у зв`язку з чим, заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.107,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя : ОСОБА_1