ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/11/18 Справа № 212/5646/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
підозрюваног ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження у м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, працюючого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , 2015 року народження, зареєстрованого та фактичного мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2018 року клопотання слідчого відділу Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області задоволено та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 05 вересня 2018 року, а саме до кінця строку досудового розслідування.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, є реальними та триваючими, запобігти яким можливо лише у разі продовження строку тримання останнього під вартою.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, підозрюваний посилається на те, що слідчий суддя не зазначив підстав для продовження тримання під вартою. Вказує, що слідчий суддя при прийнятті рішення посилається на докази, отримані під час досудового розслідування, які ще не відкриті слідчим та прокурором та не вивчались судом. Ризики зазначені в клопотанні не доведені, слідчим суддею допущено істотні порушення норм КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2018 року за № 0000147 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, 198 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження 05 червня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, 198 КК України, та 06 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Постановою керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження продовжено до 05 вересня 2018 року, що зумовлено необхідністю отримання та дослідження доказів.
02 серпня 2018 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до кінця строку досудового розслідування тобто до 05 вересня 2018 року.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного.
Доводи підозрюваного про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження раніше застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутність доказів на підтвердження існування заявлених слідчим ризиків, є непереконливими.
Колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії розгляду клопотань про продовження строків запобіжного заходу, слідчий суддя не взмозі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності, вказані питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті.
Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що останній може впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного ОСОБА_8 у цьому ж кримінального провадженні, який перебуває на свободі, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3