Ухвала
Іменем України

11 вересня 2018 року
м. Київ
справа № 467/819/18
провадження № 51-8611ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року,
встановив:
ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2018 року задоволено заяву слідчого судді ОСОБА_5 про самовідвід та відведено останню від розгляду кримінального провадження № 467/819/18, провадження № 1-кс/467/333/18 за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2018 року.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, суд приходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Так, оскаржувана ухвала Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2018 року, зважаючи на приписи ст. 424 КПК України оскарженню у касаційному порядку не підлягає, а відтак, не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Що стосується оскаржуваної ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті провадження, то хоча зазначене рішення з огляду на положення ч. 6 ст. 399 КПК України і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, ч. 2 ст. 392 КПК України передбачає, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як видно зі змісту скарги та з долучених копій оскаржуваних ухвал, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , через те, що останній подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції щодо задоволення заяви слідчого судді про самовідвід, прийняту під час розгляду кримінального провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Оскільки, зазначена ухвала суду першої інстанції, як випливає з наведених норм процесуального закону, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 суд не вбачає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6