Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

10 жовтня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0004702 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосовано щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Строк дії ухвали встановлено до 18 листопада 2018 року.

Покладено на ОСОБА_5 обов`язок прибувати по виклику до слідчого, прокурора та суду.

Термін дії обов`язків встановлений до 18 листопада 2018 року.

На обгрунутування цього рішення слідчий суддя зазначив, що твердження прокурора шодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, ухилення від слідства і суду, можливості перешкоджати встановленню істини по справі та впливу на свідків, не підтверджено жодними доказами. При цьому, слідчим суддею враховано характеризуючі дані підозрюваного та також його поведінку після вказаних подій.

В апеляційній скарзі прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову увалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, заборонити цілодобово залишати житло.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого злочину, ризики, передбачені ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а також наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Також прокурор зазначив, що інкримінований злочин ОСОБА_5 вчинив в громадському місці, з виявленням цинізму та необґрунтованої жорстокості по відношенню до громадянина Республіки Німеччина, який стосовно підозрюваного жодних неправомірних дій не вчинив. На переконання апелянта, підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, частина з яких ще не допитана. Зважаючи на вказане, апелянт вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили відмовити в її задоволенні, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

05 серпня 2018 року близько 05.50 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу центрального входу до торгового центру «Злата Плаза», що по вул. Короленка, 1 в м. Рівне, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень Ріс Маріо, наніс останньому один удар правою ногою в область правої сторони голови, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження, які виразились черепно-мозковою травною у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, малою епідуральною гематомою правої півкулі головного мозку, уламковим переломом великого крила клиноподібної кістки справа з переходом через лобно-клинкоподібний шов справа на одноіменні кістки справа з ушкодженням латеральної стінки правої очиці, втисненим уламковим переломом передньої стінки гайморової пазухи зліва, травматичним ушкодженням вилично-верхньощелепного шва справа, переломом виличної дуги справа зі зміщенням досередини, осадженням тім`яної ділянки голови зліва, крововиливом в правій навколо очній ділянці, забоєм м`яких тканин правої щоки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки ля життя.

17 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду відеозапису з ТЦ «Злата Плаза», висновком експерта, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

При цьому, статтею 178 КПК встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувавши до нього запобіжний захід особисте зобов`язання, слідчий суддя належним чином дотримався вказаних вимог закону та оцінив у сукупності усі обставини провадження, а також характеризуючі дані підозрюваного.

Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, є фізичною особою-підприємцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. При цьому, під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що після вказаних подій ОСОБА_5 жодного разу не ухилявся від органу досудового розслідування, не впливав на свідків та потерпілого, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.

Обставини, на які покликається прокурор в апеляційній скарзі, а саме вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину у громадському місці по відношенню до громадянина Республіки Німеччина, вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, у якому він підозрюється, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, були враховані та належним чином оцінені слідчим суддею при постановленні оскаржуваного рішення.

Також колегія суддів зауважує, що як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх прецедентних рішеннях лише тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, не може виправдати застосування до особи запобіжних заходів, які значно обмежують її свободу.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурором не надано належних та достатніх доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, - можливості ОСОБА_5 перешкоджати досудовому розслідуванню, впливати на потерпілого, свідків, ухилятися від досудового розслідування та суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

На підстав наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Рівненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області та обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3