ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/7967/18
провадження №1-кс/201/4980/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000457, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із заявою про відвід Прокурора Другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000457.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_5 як прокурор здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000457 за фактом незаконного обшуку, вчиненого 30 січня 2018р. прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

01.06.2018р. прокурор ОСОБА_5 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання його потерпілим у вищенаведеному кримінальному провадженні, хоча під час згаданого вище незаконного обшуку прокурор ОСОБА_6 незаконного вилучив в нього, заявника, належний йому мобільний телефон «iPhone» вартістю, приблизно, 5000 грн., чим спричинив йому матеріальну шкоду на цю суму.

В цій постанові прокурор ОСОБА_5 вказав, що «досудовим розслідуванням не встановлено достатніх підстав вважати, що дії прокурора ОСОБА_6 були незаконними, оскільки він діяв в межах, передбачених КПК України», а вилучене в ОСОБА_7 майно «вилучено на передбачених законом підставах», і, таким чином, шкоди йому не завдано.

Зазначений висновок явно не відповідає обставинам справи, закону та здоровому глузду, що дає підстави для сумніву в неупередженості прокурора ОСОБА_5 . Він вказує, що незаконний обшук, тобто обшук без ухвали про те слідчого судді, ніяк не може бути «діями в межах, передбачених КПК України». Також він зазначає, що вказавши, що майно ОСОБА_7 було вилучено «на законних підставах», прокурор ОСОБА_5 не вказав ці підстави та не послався на відповідний закон, оскільки такого закону не існує. Зокрема ОСОБА_7 вказує, що в разі, якщо прокурор ОСОБА_5 вважає, що «досудовим розслідуванням не встановлено достатніх підстав вважати, що дії прокурора ОСОБА_6 були незаконними», тобто в його діях не міститься складу злочину, - він мав би закрити кримінальне провадження № 0000457, але не зробив цього, оскільки насправді підстав для цього немає. Також скаржник вважає, що прокурор ОСОБА_5 фактично визнав наявність складу злочину в діях прокурора ОСОБА_6 , оскільки визнав приватного нотаріуса ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 00000011, про що вручив їй відповідну пам`ятку, та вказує що це суперечить вищенаведеному висновку прокурора ОСОБА_5 .

З вищенаведених міркувань заявник ОСОБА_7 робить висновок, що вочевидь незаконна відмова прокурора ОСОБА_5 від визнання його. потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні свідчить про явну упередженість прокурора ОСОБА_5 на користь прокурора ОСОБА_6 , оскільки він письмово повідомив ОСОБА_7 про свою переконаність у невинуватості ОСОБА_6 а кримінальне провадження щодо нього не закриває, розуміючи незаконність таких дій та побоюючись відповідальності за них.

Заявник посилається також на те, що прокурор ОСОБА_5 обрав тактику саботажу досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000457, оскільки слідчих дій в цьому кримінальному провадженні не проводиться протягом значного часу.

Він вказує, що відверто захищаючи свого колегу ОСОБА_6 , безпідставно відмовляючи у визнанні ОСОБА_7 потерпілим від його протиправних дій, не бажаючи здійснювати слідчі дії в кримінальному провадженні № 0000457, прокурор ОСОБА_5 демонструє упередженість в цьому кримінальному провадженні, що є підставою для його відводу, та посилаючись на ст. 77 ч.1 п.3 КПК України, просить відвести Прокурора Другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000457;

Заявник у судове засідання не з`явився, адвокат надав суду заяву, про розгляд скарги без їхньої участі, підтримує скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Надав до суду письмову заяву, в якій просить заяву розглянути без його участі та заперечує проти її задоволення.
Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Згідно до ст.77 КПК України, якою встановлено підстави для відводу прокурора та слідчого, вони не мають права брати участь у кримінальному провадженні, якщо вони є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї, або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача, або цивільного відповідача; якщо вони брали участь у цьому ж провадженні, як слідчий суддя, суддя, захисник, або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо вони особисто, їх близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження, або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).
На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав передбачених ст. 77 КПК України.
Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурора існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).
Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.
З постанови прокурора ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання його потерпілим від 01.06.2018р., на яку посилається заявник, витікає, що прокурор дійшов висновку про відсутність в діях прокурора ОСОБА_6 складу злочину, мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням не встановлено достатніх підстав вважати, що дії прокурора ОСОБА_6 були незаконними, оскільки він діяв в межах, передбачених КПК України», а вилучене в ОСОБА_7 майно «вилучено на передбачених законом підставах».
Цей висновок суперечить об`єктивному факту, на який посилається ОСОБА_7 в своїй заяві, що діючий кримінальний процесуальний закон не передбачає випадків правомірного проведення обшуку без ухвали слідчого судді.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , оскільки досудове слідство у даному кримінальному провадженні є неефективним та прокурор не у повній мірі забезпечено заявнику гарантованого державою права на належне розслідування та дійовий засіб юридичного захисту в національному органі, а саме - права на повне, справедливе, публічне, безстороннє дослідження повідомлених ним обставин.
З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 77, 80, 81, 83 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000457 - задовольнити.
Відвести Прокурора Другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000457.

Копію ухвали для організації виконання та призначення іншого прокурора надіслати керівнику органу досудового розслідування прокуратури Дніпропетровської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1