печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду заяви про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000521 відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :
У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду заяви про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000521 відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Заява вмотивована тим, що під час перебування у народній кімнаті з приводу розгляду вказаної заяви близько 11 години 22 серпня 2018 року захисником ОСОБА_8 було повідомлено про те, що секретарем слідчого судці ОСОБА_5 його викликано на розгляд клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000521 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України (№ 757/33120/18-к) на 9 годину 23 серпня 2018 року.

Проте суддя ОСОБА_4 вказує, що вона особисто таємницю нарадчої кімнати не порушувала, жодних повідомлень щодо результатів розгляду вказаної заяви про відвід під час перебування у нарадчій кімнаті будь-якій особі вона не здійснювала, у тому числі і секретарю судового засідання слідчого судді ОСОБА_5 та за наявності повідомлення захисника ОСОБА_8 про його виклик на 23 серпня 2018 року на 9 годину для розгляду клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 та про обізнаність щодо результатів розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від секретаря судового засідання останнього, вважає вказані обставини такими, що порушують таємницю нарадчої кімнати, в котрій перебувала, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, просила відвести її розгляду вказаного кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений самовідвід судді ОСОБА_4 підтримав та просив відвести її від участі у розгляді провадження за заявою про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність заявника.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та клопотання, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

За викладених обставин приходжу до переконання, що подальший розгляд суддею ОСОБА_4 заяви про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, що свідчать про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 81, 82 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Заяву судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000521 відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1