АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/3169/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів

судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконфенцзв`язку з Миколаївським слідчим ізолятором апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року,

за участю

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 в скарзі посилається на те, що 22.03.2018 року звернувся з заявою до Генеральної прокуратури України про вчинення кримінального правопорушення, проте не надав до суду копію заяви, відомості якої просить внести до ЄРДР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Генеральну прокуратуру України зареєструвати його заяву від 22.03.2018 року в ЄРДР та видати йому постанову про порушення кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 вказує на те, що в своїй скарзі просив проводити судове засідання за його присутності в режимі відео конференції, разом з тим, суд не здійснив цього, порушивши вимоги ст. 306 КПК України, прийняв рішення про розгляд скарги у відсутність ОСОБА_7 , чим порушив його право на захист.

Окрім того, апелянт вказує, що за результатом розгляду заяви про кримінальне правопорушення, відомості, згідно ст. 214 КПК України, мають бути внесені до ЄРДР, а слідчий суддя , як вказує апелянт, шляхом свого системного аналізу норм КПК України вважає, що не всі заяви підлягають реєстрації.

Окрім того, апелянт вказує, що вимогою слідчого судді щодо надання копії заяви про вчинення кримінального правопорушення взагалі є порушенням норм закону і ненадання копії заяви про вчинення кримінального правопорушення не є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Прокурор Генеральної прокуратури м. Києва, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду в судове засідання 25.07.2018 року не з`явився, причини неявки не повідомив та клопотання про відкладення розгляду провадження не надсилав, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доводіть судді-доповідача, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таки підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчих суддів про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
У зв`язку з тим, що згідно з резолютивною частиною ухвали слідчого судді ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і така ухвали не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 309 КПК України, колегія суддів вважає необхідним розглянути питання про можливість перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя може постановити рішення про відмову у задоволенні скарги тільки за результатами її розгляду.
Разом з тим, як вбачається з ухвали, яка оскаржується, слідчим суддею скарга ОСОБА_7 по суті не розглядалась, а тому ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року про відмову у задоволенні скарги, як така, що винесена не за результатами розгляду скарги, на думку колегії суддів, може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки слідчим суддею в даному випадку прийняте рішення, яке суперечить вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів судового провадження, що надійшло до апеляційного суду, вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 22.03.2018 року, в якій просив зобов`язати посадових осіб ГПУ внести відомості за його заявою до ЄРДР.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставин справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, зазначивши тільки те, що ОСОБА_7 не надав до суду копію заяви, відомості якої просить внести до ЄРДР.

Отже, на думку колегії суддів, слідчим суддею прийнято рішення з істотним порушенням вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Що стосується доводів ОСОБА_7 про порушення судом першої інстанції його права на захист, то і вони є обґрунтованими, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 подав до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій вказав про його участь в судовому засіданні під час розгляду вищезазначеної скарги в режимі відеоконференції.
Судове засідання 17.05.2018 року було проведено без участі ОСОБА_7 , при цьому слідчий суддя зазначив в ухвалі про те, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» не забезпечила, проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.
При цьому, ч. 9 ст. 336 КПК України передбачено, що дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.
З урахуванням наведених вимог закону, слідчий суддя, призначивши розгляд скарги по суті, за наявності клопотання ОСОБА_7 про забезпечення його участі при розгляді скарги, та у зв`язку з неможливістю забезпечення відеоконфенцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор», зобов`язаний був відкласти судове засідання з призначенням нової дати та часу, про яке повідомити у передбачений законом спосіб особу, яка подала скаргу, та за наслідками розгляду скарги у порядку ст. 306 КПК України, прийняти рішення, передбачене ч. 2 ст. 307 КПК України, чого не зробив.
Скасовуючи ухвалу слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки слідчий суддя фактично не розглядав по суті скаргу, а згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, це є прерогативою саме слідчого судді місцевого суду і не входить до повноважень апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4