Справа № 183/651/16
№ 1-кп/183/346/18

У Х В А Л А
05 листопада 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і з огляду на тяжкість покарання може переховуватися від суду.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обгрунтував свою позицію тим, що обвинувачений має постійне місце проживання, тривалий час тримається під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, також просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, наміру ухилятися від суду не має.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, судом не з`ясовані всі обставини, які мають значення для справи, не досліджені докази. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з наслідками у виді смерті потерпілого, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Судом також враховується, що обвинувачений не одружений, осіб на утриманні не має, проживає без реєстрації, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків за місцем проживання на даний час. Тому, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 28 грудня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1