Провадження 1-кс/127/6289/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, яке вилучене під час затримання 17.05.2018, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , а саме: пластикову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Apple Iphone 10», imei: НОМЕР_2 , за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001984 від 17 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 17.05.2018 близько 12.00 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі марки «Фольсфаген» моделі «Т5» з державним номерним знаком НОМЕР_3 по вулиці Немирівське шосе у м. Вінниці, на відкритій місцевості поблизу автосалону «Міцубісі-центр» (м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. № 94) помітили автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport» з державним номерним 'знаком НОМЕР_4 , в якому перебував ОСОБА_5 , після чого, підбурювані жагою до легкого збагачення; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усно домовились між собою про спільне вчинення таємного викрадення майна з автомобіля ОСОБА_5 , розподіливши при цьому ролі, вступивши таким чином у попередню змову на скоєння крадіжки чужого майна, поєднаної із проникненням до: сховища, а саме - автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport», що має засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками та електронну сигналізацію) та в якому його володілець залишив на тимчасове зберігання належне останньому майно.

Реалізуючи зазначену попередню змову та спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи відповідно до попередньо узгодженого плану та розподілених між собою ролей, 17.05.2018 близько 12.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зупинили автомобіль, на якому вони пересувались, неподалік від місця, де знаходився автомобіль під керуванням ОСОБА_5 , та вийшли з нього.

Далі ОСОБА_4 підійшов на відстань близько 10 метрів до автомобіля «Mitsubishi» та почав спостерігати за ним, його водієм та перехожими, створюючи таким чином належні умови для реалізації його спільного з ОСОБА_3 злочинного умислу та забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі викриття їх злочинних дій.

Одночасно ОСОБА_3 непомітно для ОСОБА_5 підійшов до автомобіля «Mitsubishi» та у момент, коли потерпілий виходив з транспортного засобу та зачиняв його за допомогою електронної сигналізації, за допомогою заздалегідь заготовленого електронного предмета скопіював сигнал відчинення та зачинення дверей автомобіля марки «Mitsubishi».

Після того, як ОСОБА_5 залишив автомобіль «Mitsubishi» та пішов до автосалону, ОСОБА_4 продовжив спостерігати за людьми та подіями навколо, убезпечуючи себе та спільника від викриття, а, ОСОБА_3 у цей час, використовуючи електронний предмет, яким він раніше скопіював сигнал відчинення та зачинення дверей автомобіля марки «Mitsubishi», відчинив передні праві двері зазначеного автомобіля, проник до його салону та взяв з переднього пасажирського сидіння до своїх рук чорну чоловічу барсетку, відчинив її, вийняв звідти грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень десятьма купюрами номіналом по 500 грн. кожна, 400 (чотириста) доларів США чотирма купюрами номіналом по 100 доларів США кожна (що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17.05.2018 еквівалентно 10483,268 грн.), 100 (сто) Євро однією купюрою номіналом 100 Євро (що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17.05.2018 еквівалентно 3088,3708 грн.), банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» №. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , після чого поклав барсетку назад на сидіння.

У цей час дії ОСОБА_3 помітив ОСОБА_5 , який вийшов з автосалону, та, зрозумівши, що з його автомобіля вчиняється викрадення майна, крикнув до ОСОБА_3 «Стій! Що ти там риєшся?», після чого почав швидко йти до свого автомобіля.

Усвідомивши, що дії спільників викрито, ОСОБА_3 , вийшовши за межі його з ОСОБА_4 попередньої змови на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи утримувати викрадені грошові кошти та банківську картку, поклав їх до кишені своїх штанів та разом із викраденим побіг в невідомому напрямку, залишивши таким чином місце злочину та заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 18571,64 грн.

Побачивши описані події, ОСОБА_4 також залишив місце події, повернувшись до автомобіля марки «Фольсфаген» моделі «Т5» з державним номерним знаком НОМЕР_3 та поїхавши на ньому в невідомому напрямку.

17.05.2018 ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час проведення затримання у ОСОБА_3 виявлено та вилучено пластикову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Apple Iphone 10» Imei: НОМЕР_2 .

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливості його втрати або знищення виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на арешт вищеописаних предметів, які були вилучені під час огляду місця події.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна на яке слідчий просить суд накласти арешт в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0001984 від 17 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час затримання 17.05.2018, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , а саме: пластикову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Apple Iphone 10», imei: НОМЕР_2 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя