Справа № 175/3582/17
Провадження № 1-кп/175/206/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін судового провадження:
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000794 від 29 травня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 23 серпня 2016 року, приблизно в 22 год. 00 хв. знаходився за місцем мешкання, а саме в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього на ґрунті довготривалих неприязних стосунків з ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, у зазначений час та у зазначеному місці ОСОБА_3 діючи умисно, схопив потерпілу правою рукою за волосся, а лівою рукою наніс не менше 4 ударів по тулубу. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно, згідно висновку судово-медичної експертизи №1401е від 11 травня 2017 року, тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців по зовнішній та задній поверхні правого плеча в середній та нижніх третинах, по внутрішній поверхні правого плеча, зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, травматичної екстракції волосся в тім`яній області ліворуч.

За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки згідно п.2.3.5. ««Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) не визнав, і пояснив, що 23 серпня 2016 року, приблизно в 22 год. 00 хв., як вказує його мати тілесних ушкоджень він не завдавав, оскільки на той час перебував зі зламаною ногою. Не заперечує наявність у нього та в його батька ОСОБА_8 неприязних стосунків із матір`ю, але тілесних ушкоджень він особисто їй не завдавав. На його думку зверненнями до поліції мати бажає виселити його з батьком та заволодіти будинком.

Не зважаючи на повне невизнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами у справі, дослідженими та перевіреними судом в ході судового слідства.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що в неї неприязні стосунки з чоловіком та сином на грунті зловживання ними алкоголю. В будинку за адресою АДРЕСА_1 кожний з них проживає відокремлено.

Її син обвинувачений ОСОБА_3 є агресивною людиною, постійно на грунті зловживання алкоголем влаштовує скандали та сварки з нею. Так 11 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 отримав травму ноги та ходив у гіпсу при допомозі милиць. Так, 23 серпня 2016 року, приблизно в 22 год. 00 хв. вона побачила обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, який намагався повіситися на газовій трубі, яка знаходилився між першим та другим поверхом будинку. Вона пішла до чоловіка ОСОБА_8 , який проживає в окремому приміщенні та повідомила про наміри сина, але він був в стані сп`яніння та не реагував. Коли вона повернулась до обвинуваченого він зайшов до неї в кімнату повалив на диван схопив її правою рукою за волосся, а лівою рукою наніс не менше 4 ударів по тулубу. Вона в той же вечір викликала поліцію. Наполягає на покранні обвинуваченого.

Крім вищенаведених доказів, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, підтверджується також письмовими матеріалами, а саме:

Так, з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23 серпня 2016 року (а.с. 9) вбачається, що у ОСОБА_6 було відібрано заяву, відповідно до якої 23 серпня 2016 року, о 22:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спричинив їй тілесні ушкодження.

З висновку експерта № 1401е від 11 травня 2017 року (а.с.30) вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців по зовнішній та задній поверхні правого плеча в середній та нижніх третинах, по внутрішній поверхні правого плеча, зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, травматичної екстракції волосся в тім`яній області ліворуч. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів). Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених у неї тілесних ушкоджень (синці багрово-фіолетового кольору, з чіткими контурами), можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до її огляду, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених у неї тілесних ушкоджень (синці багрово-фіолетового кольору, з чіткими контурами), можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до її огляду, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові, тобто 23 серпня 2016 року.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 04 травня 2017 року (а.с.32) вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 продемонструвала судово медичному експерту, яким саме чином їй були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченим.

Відповідно до додаткового висновку експерта №1923е (а.с.40) у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців по зовнішній та задній поверхні правого плеча в середній та нижніх третинах, по внутрішній поверхні правого плеча, зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, травматичної екстракції волосся в тім`яній області ліворуч. Враховуючи характер та локалізашю виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 04 травня 2017 року, тобто могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), якими могли бути і руки. Також враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися не менш як від 4-5 механічних дій тупим твердим предметом (предметами), які діяли в область голови та правої верхньої кінцівки.

У судовому засіданні буди допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які показали, що не були очевидцями конфлікту, який відбувся 23 серпня 2016 року між потерпілою та обвинуваченим (її сином), а тому суд не може взяти їх й пояснення до уваги та використати , як доказ вини обвинуваченого.

У судовому засіданні був допитанимй свідок ОСОБА_8 , який підтвердив неприязні стосунки які склалися між ним, обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_6 .

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає їх логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та доводять повністю вину обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Ці докази є належними, допустимими, а також такими, що повністю спростовують захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його непричетності до заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та повністю викривають його у протилежному, оскільки час заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, механізм, їх локалізація, які вказані у висновках експерта, відповідають показам потерпілої, її показання не викликають сумнівів у своїй правдивості.

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, що має на меті приховання факту вчинення ним злочину та є спробою уникнути покарання за скоєне.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, але притягувався до адміністративної відповідальності, вину свою повністю не визнав, у скоєному не розкаявся, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено, обставини, що обтяжують його покарання, судом, у відповідності до вимог ст.67 КК України, також не встановлено.

З урахуванням всіх встановлених обставин суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді штрафу, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 та буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлявся.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і піддати його покаранню у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 (восьмисот п`ятдесяти) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ: диск зберігати у конверті на 35 (а.с.) кримінального провадження №0000794.

На вирок може бути подана скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1