Справа № 716/298/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 27.02.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Путила Чернівецької області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 26 лютого 2018 року біля 03 години 30 хвилин, знаходячись на території домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, підійшла до потерпілої ОСОБА_5 та нанесла їй один удар ногою в ділянку черевної порожнини останньої.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми на череві по центру, яка відповідно до висновку експерта № 52-Е від 28.02.2018 року відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому їй діянні не визнала та показала, що 26.02.2018 року приїхала до сина, за місцем його проживання, оскільки у сина із його співмешканкою виник конфлікт. На території домогосподарства були присутні, ще ОСОБА_5 та її чоловік та працівники поліції. Побачивши, як ОСОБА_5 сіпає її сина, вона підійшла, щоб їх розібрати, оскільки її син є інвалідом, у нього нога не розгинається. Можливо під час цієї сіпанини нанесла їй удар, проте в цей час захищала сина.

Незважаючи на те, що обвинувачена не визнала себе винною в інкримінованому кримінальному правопорушенні, її вина повністю доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що дійсно 26.02.2018 року вночі до неї неодноразово дзвонила донька, щоб вона її забрала оскільки її співмешканець її б`є. Крім того, безпосередньо також дзвонив ОСОБА_7 щоб вона приїхала та забрала свою доньку з дітьми. Коли вона з чоловіком приїхали в с. Малий Кучурів до будинку в якому проживає її донька, ОСОБА_7 не впускав їх в будинок. У зв`язку із тим, що вона чула крики та плач дітей викликала працівників поліції. Згодом приїхали працівники поліції та через деякий час ОСОБА_4 . Обвинувачена та її син почали викидати речі її доньки та дітей на вулицю. Вона з свої чоловіком в свою чергу збирала речі з подвір`я та носили в автомобіль. Згодом між нею та ОСОБА_7 виникла суперечка в ході якої він намагався відштовхнути її з невеликого підвищення, проте вона утримувалась тримаючи його за кофту. В цей час до них підійшла ОСОБА_4 , яка відштовхнула її та нанесла удар ногою по животі. Просила суд задовольнити цивільний позов про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 26.02.2018 року приїхав з дружиною за місцем проживання доньки дружини та її співмешканця, оскільки останній її бив та погрожував. Коли вони приїхали в будинок їх впускали. Вони викликали працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції то ОСОБА_7 впустив їх в будинок, а згодом приїхала ОСОБА_4 . Остання разом із сином почали викидувати речі ОСОБА_9 та дітей на подвір`я, а він з дружиною збирав їх та носили в автомобіль. Побачив як відбулася сіпанина між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В ході цього ОСОБА_4 нанесла удар ногою ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала.

Свідок ОСОБА_9 суду вказала, що 26.02.2018 року в неї виник конфлікт із співмешканцем ОСОБА_7 вона та її співмешканець дзвонили ОСОБА_5 , щоб остання приїхала та забрала її з дітьми. Коли матір приїхала ОСОБА_7 її не впускав до будинку. Згодом приїхали працівники поліції та через декілька хвилин приїхала ОСОБА_4 . Остання разом із сином почали викидувати її речі та дітей на подвір`я. А мати збирала їх та носила в автомобіль. Згодом відбулася сіпанина між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Обинувачена сіпала маму за волосся та нанесла удар ногою в живіт, внаслідок чого остання крикнула та впала.

Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_7 , який являється сином обвинуваченої, показав, що 26.02.2018 року о 02 годині вночі почув сильний стукіт, що хтось вривається в будинок. Побачивши свою тещу ОСОБА_5 сказав їй щоб вона ішла геть, інакше її забере швидка. Згодом приїхали працівники поліції, яких він впустив в будинок. В цей час пройти в будинок силою намагалася ОСОБА_5 , однак він взяв палку та сказав, що зараз цю палку поламає на її голові. Через деякий час приїхала його матір ОСОБА_4 . Між ним, ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 виникла сіпанина, в ході якої матір відштовхнула ОСОБА_5 з метою його захисту.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що 25.02.2018 року заступив на чергування разом із ОСОБА_11 . Вночі надійшов виклик про те, що в с. Малий Кучурів відбувається конфлікт. Коли приїхали на виклик на подвір`ї знаходилась ОСОБА_5 яка вказала, що в будинку знаходяться її донька з дітьми, однак зять не впускає її в будинок. Зазначив, що біля будинку знаходиться бетонне підвищення. На вказаному підвищенню відбувся спочатку словесний конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а згодом сіпанина, в ході якої обвинувачена зіштовхнула потерпілу з підвищення, та коли потерпіла опинилися внизу нанесла удар ногою по животу.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2018 р. ОСОБА_5 повідомила, що 26.02.2018року біля 03:30 год. в с. М.Кучурів в ході словесної суперечки ОСОБА_4 нанесла їй удар, чим спричинила тілесні ушкодження.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №352Е від 28.02.2018 року, вбачається, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців: по тильній поверхні лівої китиці у основи 1-го пальця, в тім`яно-скроневій ділянці голови зліва, в тім`яній ділянці голови справа, по ліктьовій поверхні лівого передпліччя в нижній третині; саден: по тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині, по тильній поверхні 4-го пальця правої китиці на основній фаланзі; гематом: в ділянці черева по центру. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, а також від дії твердих тупих предметів з гострими гранями, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові, внаслідок нанесення її ударів руками на ногами сторонніми особами по різних частинах тіла, при викручуванні рук сторонніми особами, можуть відповідати терміну на 26.02.2018 року і відносяться: синці та садна до розряду легких тілесних ушкоджень; гематоми до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 року із фото таблицею до вказаного слідчого експерименту вбачається, як потерпіла продемонструвала на манекені, як ОСОБА_4 завдала їй удар ногою в ділянку живота.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 року із фото таблицею до вказаного слідчого експерименту вбачається, як свідок ОСОБА_9 продемонструвала на манекені, як відбувався конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не наносила удар потерпілій, оскільки дане спростовується матеріалами справи, в тому числі висновком судово-медичної експертизи. Невизнання своєї вини обвинуваченої суд розцінює як обраний нею спосіб свого захисту та уникнення відповідальності за вчинене, оскільки її вина повністю доведена в ході судового слідства, а саме показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які є правдивими, послідовними та відповідають іншим доказам, які досліджувались в суді і такими, так і висновком судово-медичного експерта, протоколами проведення слідчих експериментів.
Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та її дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до злочину невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченої, раніше не судима, на обліку лікарів нарколога та психіатра - не перебуває, що потерпіла має до неї претензії матеріального характеру.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений нею злочин. Обраний обвинуваченій такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Як вбачається з поданої до суду позовної заяви, потерпіла посилається на те, що злочином їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, негативних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни в її житті, викликали негативні переживання та спогади, тривогу, почуття образи, приниженої гідності. Ці події викликали у неї сильні душевні та психічні страждання, завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 5000 гривень.
При вирішенні цивільного позову суд виходить із дійсного розміру завданих матеріальних збитків по кримінальному провадженню, які були визнані судом доведеними, а також вимог щодо належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпіла зазнала певних моральних страждань внаслідок завдання тілесних ушкоджень, а тому цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 2500 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 у визнати винною за ст. 125 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2500 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при ухваленні вироку, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1