Справа № 449/363/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/566/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на один рік п`ять місяців обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України на два роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 призначено два роки обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 26 березня 2018 року з часу його фактичного затримання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Вирішено питання з процесуальними витратами.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 20 серпня 2017 року близько 11:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та діючи з корисливих мотивів, повторно з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, перебуваючи в будинку за місцем проживання, що в с. Бачів, Перемишлянського району, Львівської області, таємно викрав мобільний телефон Samsung S3850, вартістю 2 530 грн., мобільний телефон марки MJ phone M 7700 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 650 грн., в якому знаходились дві сім-картки мобільних операторів Київстар, вартістю по 25 грн., які належать ОСОБА_11 , чим завдав їй матеріальну шкоду на загальну суму 3 230 грн., мобільний телефон марки Alcatal, вартістю 950 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора Київстар, вартістю по 25,00 грн., карта пам`яті на 8 Гб, вартістю 1 777 грн., гроші в сумі 115 грн. та 100 доларів США, що становлять 2 549,04 грн., які належать ОСОБА_12 , чим завдав йому матеріальну шкоду на загальну суму 3 816,04 грн.
16 липня 2017 року близько 15:00 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у житловому будинку де проживає ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон марки НОКІА 130, білого кольору, Іmeil 1: НОМЕР_3 , Іmeil 2: НОМЕР_4 , вартістю 699 грн., в якому знаходились дві сім-карти мобільного оператора Київстар, вартістю 50,00 грн., карта пам`яті на 2 Гб, вартістю 65 грн. та мобільний телефон марки NOMI, чорного кольору, Іmeil 1: НОМЕР_5 , Іmeil 2: НОМЕР_6 , вартістю 624,00 грн., які належать ОСОБА_9 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на суму 1438,00 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.
Зазначає, що згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України. При цьому, суд першої інстанції, призначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року 5 місяців обмеження волі та знову за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, у подальшому, за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначив ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі. Таким чином, суд призначив покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, передбаченої ч.2 ст. 185 КК України, які не мають самостійної санкції, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Просить вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність змінити в частині призначеного покарання.
Виключити посилання на призначення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року 5 місяців обмеження волі та застосування ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі.
В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, пояснення потерпілої ОСОБА_9 , виступ захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.
П.4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Разом з тим, в порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції при постановленні вироку відносно ОСОБА_7 кваліфікував дії останнього як окремі кримінальні правопорушення і призначив покарання обвинуваченому за вчинення окремих епізодів злочинної діяльності, що були об`єднані однією кваліфікацією (ч.2 ст. 185 КК України), а в подальшому визначив йому покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки, дії обвинуваченого ОСОБА_7 охоплюються складом одного кримінального правопорушення, тому покликання суду першої інстанції у вироку та застосування при призначенні покарання положення ч.1 ст. 70 КК України є безпідставними і підлягають виключенню з резолютивної частини.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку суду призначення покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року п`яти місяців обмеження волі та застосування положень ч.1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4