Справа № 461/6095/18
Провадження № 1-кс/461/6947/18
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17.08.2018 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,-

в с т а н о в и в :

слідчий слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 17.08.2018 року ОСОБА_5 затримано, в порядку ст.208 КПК України та 17.08.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.345 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Його дії, як і сам ОСОБА_5 представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 заперечили. Зокрема захисник зазначив, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України; підозра не обґрунтована, тому просить відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку прокурора, слідчого щодо поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і таке отримане підозрюваною 17.08.2018 р. о 13 годині 18 хвилин. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш, ніж через 3 години після отримання підозрюваною копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 17.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003710, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.345 КК України.
Із матеріалів клопотання (врученої підозри) вбачається, що 17.08.2018, приблизно о 03 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебуваючи поблизу будинку №8 по вул.Дудаєва у м.Львові, діючи умисно, з метою уникнення затримання працівниками поліції, наніс т.в.о. заступника начальника СКП Галицького ВП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_8 , який перебував при виконанні своїх службових обов`язків та діяв в межах повноважень, визначених ст.23 Закону України «Про національну поліцію», спрямованих на забезпечення публічної безпеки і порядку у публічних місцях, реагуючи на вчинюване підозрюваним адміністративне правопорушення, удари ножом в ділянку грудної клітини зліва, спричинивши проникаюче торако абдомінальне поранення з наскрізним ушкодженням товстої кишки і непроникаючим ушкодженням лівої нирки, гемоперитонеум, шок І, яке за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя потерпілого, після чого був затриманий працівниками поліції.
17.08.2018 року у порядку, передбаченому ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.345 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 17.08.2018 р., протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України від 17.08.2018 р., показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення може бути більш ретельно досліджено в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 10.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням даного кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_5 , який згідно з офіційними даними не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, не працює та не навчається, його вік, стан здоров`я, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, покази яких було взято за основу при оголошенні підозри; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, слідчий суддя дійшов до переконання, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Таким чином, враховуючи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, приходжу до висновку про відсутність необхідності визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.345 КК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань №19 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , тобто до 15.10.2018 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .