У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2018 Справа №607/1034/18

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

під час проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003785 від 11 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003785 від 11 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_11 заявив клопотання в якому просить змінити запобіжний захід його підзахисному із тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт, обґрунтовує своє клопотання тим, що ОСОБА_7 потребує медичної допомоги, а в умовах Чортківської УВП №26 та ЦРЛ обвинувачений належної медичної допомоги отримати не може, а також на даний час зменшились ризики, які стали підставою для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 . В зв`язку із наведеним просить задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримує клопотання свого захисника та просить його задовольнити.

Прокурор в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_11 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 просить відмовити, вважає його необґрунтованим та передчасним.

Вирішуючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 , який просить змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просить задовольнити клопотання захисника, думку прокурора, який заперечує щодо задоволення клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити за його безпідставністю.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яку останнім не було сплачено. В подальшому ОСОБА_7 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із наявністю ризиків, які продовжували існувати.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід враховувати вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, на момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу жоден із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і перерахованих в ухвалі про обрання запобіжного заходу, не відпав. Відтак, оцінюючи сукупність обставин при вирішенні клопотання захисника, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, які продовжують існувати, із ступеня тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням суми застави, наявні, що унеможливлює застосування більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів тощо, судимість за який не знята і не погашена в установленому законом порядку, що свідчить про його систематичність та стійкість протиправної поведінки, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка перебуваючи на волі може вчинити й інше кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних речовин тощо. Крім того у даному кримінальному провадженні у судовому засіданні вже було допитано ряд свідків, згідно списку реєстру матеріалів досудового розслідування, на яких під час надання свідчень в залі суду, обвинувачений будучи під ватою, чинив психологічний тиск, що дає підстави для висновку, що змінивши ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, він зможе незаконно впливати на свідків, які ще не допитувалися судом, що може негативно вплинути на повноту та достовірність показів свідків, а відтак і на стан судового розгляду та його результати.

Однією із вагомих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є також належне врахування стану здоров`я обвинуваченого та визначення можливості отримувати медичну допомогу в умовах попереднього ув`язнення, на що у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу звертає увагу захисник. Також підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати інформацію про неможливість обвинуваченого утримувати в місцях попереднього ув`язнення.

Так, згідно довідки наданої Державною установою «Чортківська установа виконання покарань (№26)», щодо результатів медичного огляду ув`язненого ОСОБА_7 , останньому надано лише медичні рекомендації, однак про наявність обставин за яких обвинувачений не може отримати медичну допомогу в умовах Чортківської УВП №26, зокрема доказів про те, що ОСОБА_7 не може утримуватись в умовах Чортківської УВП суду не надано.

Таким чином жодних нових обставин, які б могли слугувати підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який а саме цілодобовий домашній арешт, та скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, сторона захисту суду не надала і не повідомила про їх існування.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

На думку колегії суддів, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою є виправданим, а розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, які продовжують існувати та були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який. Тому враховуючи вищенаведена, а також те, що злочини інкриміновані ОСОБА_7 за ступенем тяжкості відносяться до особливо тяжких злочинів, а тому такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді, зокрема зважаючи на санкцію статей обвинувачення він зможе переховуватися від суду, знищити, сховати речові докази, продовжувати вчиняти аналогічні злочини, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що підстав для скасування або зміни діючих заходів забезпечення кримінального провадження немає.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

Судове засідання в кримінальному провадженні, за №0003785 від 11 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, відкласти до 15 год. 30 хв. 02 липня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , його захиснику адвоката ОСОБА_14 , прокурору

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3

Головуючий суддяОСОБА_1