справа № 462/5247/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, українець, громадянин України, одружений, маючий неповнолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
за ознаками ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 будучи засудженим 18.08.2016 року Шевченківським районним судом міста Львова за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та у відповідності до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із призначенням іспитового строку терміном один рік на шлях виправлення не став та вчинив корисливі злочин при наступних обставинах.
21 вересня 2016 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «Будинок Меблів», що за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 92, та знаходячись в салоні маршрутного таксі № 25, маючи умисел на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу намагався таємно заволодіти гаманцем коричневого кольору, вартістю 54 гривні, належного Лімбаті Пату, в якому знаходились грошові кошти в сумі 196 гривень та інші особисті речі потерпілого, які для нього матеріальної цінності не становлять. Однак ОСОБА_4 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки у вчиненому був викритий потерпілим та іншими особами.
24 вересня 2016 року близько 12.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись салоні маршрутного таксі № 28, яке проїжджало поблизу будинку №106 по Городоцькій у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти із правої зовнішньої кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний останній мобільний телефон марки Samsung Galaxy J1 імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , вартістю 2069 грн., з чохлом вартістю 100 гри., в телефоні знаходилась сім карта оператора «Київстар», вартістю 40 грн., карта пам`яті об`ємом 16 гб., вартістю 300 грн. та на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн. Однак ОСОБА_4 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки у вчиненому був викритий неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 та іншими особами.
Крім того, ОСОБА_4 будучи засудженим 31.07.2017 року Галицьким районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 3 місяці на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.
17 січня 2018 року, приблизно о 20 год. 20 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «АТБ - Маркет», що по вул. Любінській, № 98, у м. Львові, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу таємно викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», IMEI НОМЕР_3 вартістю 4300 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 вартістю 50 гривень, спричинивши матеріальної шкоди на загальну суму 4350 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав повністю та відмовився від надання показів в суді, щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані вірно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за ч.2 ст. 15. ч.2 ст. 185 та ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є замахом на вчинення злочину середньої тяжкості та злочином середньої тяжкості, вчинені умисно, особу винного, який раніше судимий, має неповнолітню дитину, не працює, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, але перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, нейтральну характеристику з місця проживання, висновок органу пробації, а також те, що обвинувачений в судовому засіданні визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді обмеження волі. Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2017 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 3 місяці. Покарання за вироком не відбуте.
Цивільний позов по справі не заявлений. Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні. Запобіжний захід по справі не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі,
На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Галицького районного суду м. Львова від від 31.07.2017 року призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 роки 3 місяці обмеження волі.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років 3 місяці обмеження волі,
Відповідно до ст. 71 КК України остаточно, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Речові докази по справі:

-диск із камер спостереження «АТБ-маркет» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-гаманець коричневого кольору із написами «Original 50 Jeans Juna», читацький квиток № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 виданий ДВНЗ Університет банківської справи 24.11.2015, пластикова картка - студентський квиток - № НОМЕР_6 «ЕХІМ BANK», фрагменти аркушів паперу із чорновими записами, грошові кошти різними купюрами номіналом 100 гривень серії К335399409 в кількості одна штука, номіналом 50 гривень серії СУ2042771, в кількості одна штука, номіналом 20 гривень серії ПБ4375122 в кількості одна штука, номіналом 10 гривень серії СД9268225. ХИ7245505 в кількості 2 штуки, номіналом 2 гривні серії ПЕ0192784, в кількості одна штука, номіналом 1 гривня серії СЕ7234667, НЄ1459460. РА6898002, ПБ 1340619 в кількості 4 штуки повернути потерпілому Лімбаті Пату;
-мобільний телефон марки Samsung Galaxy J1, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 білого кольору, чорний чохол, сім карту оператора «Київстар», та карта пам`яті об`ємом 16 гб. - повернути неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя(підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: