Справа № 359/2860/18
Провадження № 1-в/359/247/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника БВК №119 ОСОБА_4 ,
за участю засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха, Васильківського р-н, Київської обл., українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16.04.2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що він заслуговує пільги пом`якшення режиму утримання у зв`язку з її відкриттям. Має 5 заохочень. Працює на промисловій зоні в БВК №119 та своєю працею довів, що став на шлях виправлення. Такої думки дотримується і адміністрація БВК №119, оскільки він рекомендований комісією навіть на умовно-дострокове звільнення. Враховуючи вищезазначене просив суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що своєю поведінкою довів виправлення та є таким засудженим до якого необхідно застосувати більш м`яке покарання. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 має не стабільну лінію поведінки. Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів, що став на шлях виправлення.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. За змістом даної норми заміна покарання на більш м`яке покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений засудженим ОСОБА_5 злочини є тяжким.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається 29.10.2013, а закінчення 29.04.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 31.03.2013.

Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе з посередньої сторони, стягнень та заохочень не мав.

В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 14.11.2013. Відповідно до характеристики від 14.08.2018, затверджену начальником ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 . За час відбування покарання засуджений спочатку зарекомендував себе з негативного боку. Отримав 1 стягнення, яке було стягнуте у встановленому законом порядку. Після чого отримав 3 заохочення правами начальника установи, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку. 14.09.2015 був розглянутий на комісії установи, щодо застосування ст. 101 КВК України. Засуджений відмовився та написав заяву, що хоче скористатися пільгами ст.ст. 81, 82 КК України.

Після чого, в подальшому змінив свою поведінку в гірший бік та зарекомендував себе з негативного боку, за що отримав 2 стягнення за порушення розпорядку дня в установі.

10.08.2016 засуджений був розглянутий на комісії установи, щодо застосування до нього ст. 82 КК України. Рішення комісії засудженому було відмовлено, у зв`язку з тим, що останній мав стягнення, які були не знятті та не погашенні у встановленому законом порядку. 05.07.2017 засуджений був розглянутий на комісії установи, щодо застосування до нього ст. 81 КК України. Рішення комісії засудженому було відмовлено, у зв`язку з тим, що останній мав стягнення, які були не знятті та не погашенні у встановленому законом порядку.

Після проведеної соціально-виховної роботи співробітниками відділу соціально-виховної та психологічної роботи, змінив свою поведінку в позитивний бік. На даний час характеризується позитивно. Має 5 заохочень правами начальника установи та має 3 стягнення які не зняті та не погашенні у встановленому законом порядку.

З червня місяця 2014 по вересень 2015 був працевлаштований на промисловій зоні установи на дільниці деревообробки. Після отримання стягнення та в подальшому відмовився працювати. Після чого засудженому було неодноразово запропоновано працевлаштуватися на промисловій зоні установи, але засуджений відмовлявся. Перед настання повторного розгляду пільги ст. 81 КК України, засуджений виявив бажання працевлаштуватися, що свідчить про його пристосування до діючого законодавства. Та його працевлаштування з вересня 2017 на дільниці деревообробки не доводить його перевиховання та виявляється засобом досягнення ст. 81 КК України. Ставлення до праці сумлінне.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими як негативної та і позитивної спрямованості. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Вимоги адміністрації встановлені законодавством виконує, але під контролем. За характером скритий, хитрий. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки. Намагається утримувати своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, але завжди має охайний вигляд.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, але не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Позову не має. Вину у скоєному злочині визнав. Але не будує позитивні плани на майбутнє.

Так, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочинна, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 був раніше судимий за злочин проти власності, та був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком. Однак, під час іспитового строку на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність скоївши новий злочин.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставив, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочинна, дані про особу засудженого, та те, що його поведінка та ставлення до праці не є стабільною, він лише стає на шлях виправлення, і пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха, Васильківського р-н, Київської обл., українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом трьох днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1