Справа № 309/1665/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 11- кп/777/387/18, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 1 березня 2018 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.04.2017 за №0000433.

Цим вироком:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, востаннє: 08.09.2009 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1, ч.4 ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі; 24.03.2016 ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області умовно-достроково звільнений на 2 місяці 13 днів;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 12.05.2017 та зараховано попереднє ув`язнення в строк відбуття покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі: ноутбук марки «TOSHIBA» синього кольору серії № 94413184К, комп`ютерну мишку стального кольору марки «Microsoft» «model: 2010», комп`ютерну клавіатуру чорного кольору марки «Defender» S/N 92500228, зарядні пристрої до ноутбука чорного кольору марки «ASUS» «MODEL: AD887020» та марки «LITEON» «MODEL: PA-1121-08», які згідно розписки знаходяться у потерпілого ОСОБА_6 ухвалено залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 ; сумку матерчату синього кольору, рукавички матерчаті чорного кольору, стамеску з руків`ям синього кольору, які згідно квитанції від 27.04.2017 року №703 знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області - знищити.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 23 квітня 2017 року біля 01:00 год., з метою заволодіння чужим майном, умисно зайшовши на територію чужого дворогосподарства, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_6 , де з метою протиправного проникнення в будинок, розбив скло на вхідних дверях, далі просунув руку через отвір, що утворився, ключем з середини дверей відімкнув замок, зайшов до будинку, звідки діючи повторно, умисно, відкрито в присутності ОСОБА_7 викрав грошові кошти 2 купюри по 500 гривень, ноутбук марки «TOSHIBA» синього кольору серії № 94413184К вартістю 3000 гривень, комп`ютерну мишку стального кольору марки «Microsoft» «model: 2010» вартістю 350 гривень, комп`ютерну клавіатуру чорного кольору марки «Defender» S/N 92500228 вартістю 70 гривень, зарядний пристрій до ноутбука чорного кольору марки «ASUS» «MODEL: AD887020» вартістю 200 гривень та зарядний пристрій до ноутбука чорного кольору марки «LITEON» «MODEL: PA-1121-08» вартістю 190 гривень, на загальну суму 4810 гривень, чим самим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 4810 гривень.
У апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок в частині призначеного йому покарання змінити, а саме застосувати положення ст. 69 КК України та ст.75 КК України. Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги обвинувачений пояснює обставини події та стверджує, що наміру красти в своєї тітки у нього не було, що вікно розбив ненавмисне, а в будинок зайшов лише погрітись та висушити одяг, оскільки йшов дощ та була ніч. Хотів також попросити у тітки та брата ОСОБА_8 , який там проживає, гроші та їжу, тому розбудив тітку, яка в цей час спала, вибачився та попросив грошей. Стверджує, що його тітка ОСОБА_9 сама віддала йому гроші та сказала, щоб забирав все. Після цієї події нічого не пам`ятав, комп`ютер виявив у себе наступного дня та не знав звідки він. Коли дізнався від потерпілого ОСОБА_6 про пропажу комп`ютера, самостійно з`явився в поліцію та віддав викрадений комп`ютер, а тому просить апеляційний суд врахувати це як пом`якшуючу покарання обставину. Просить також врахувати його незадовільний стан здоров`я, оскільки хворіє на ТБЦ (туберкульоз) , його вік та щиросердечне розкаяння у вчиненому, а тому, при призначенні покарання вважає, що є підстави для застосування ст. 69 КК України. Водночас стверджує, що став на шлях виправлення, адже після відбування покарання за минулі злочини пішов до монастиря, жив у лісі, де збирав ягоди та гриби, за кошти від продажу яких купував їжу та інструменти, оскільки на роботу ніхто не брав у зв`язку з його судимістю. Просить врахувати, що суд зіслався на посередню характеристику, надану сільським головою, водночас у ній вказано, що ОСОБА_5 не проживає на території села, а отже характеристика є необ`єктивною, оскільки ніхто не з`ясовував де він знаходився і чим займався. Також вказує, що на досудовому слідстві слідчим були не вірно вказані обставини, а саме те, що він готувався до злочину, стверджує, що коли ішов до тітки, то умислу на крадіжку у нього не було, а також не знав, що в цей час брат відсутній, тому просить це врахувати. Також стверджує, що має стійке бажання стати на шлях виправлення.
На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_6 подано заперечення, в якому останній стверджує, що відомості, зазначені у скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 , є недостовірними. Також потерпілий зазначає, що обвинувачений неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення відносно його сім`ї, а саме викрадав харчі та пошкоджував його майно, про що він раніше не заявляв поліцію, а тому вважає, що його виправлення неможливе в умовах суспільства. Заперечує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 сприяв слідству та розглядає його дії як спробу уникнути відповідальності. Повідомляє, що внаслідок цієї події його матері завдано непоправної шкоди здоров`ю та наполягає на тому, що його матір не могла добровільно віддати обвинуваченому свою пенсію. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки доводи обвинуваченого про можливість виправлення є надуманими.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 в підтримання апеляційної скарги та прохання про пом`якшення призначеного покарання, думку прокурора, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ст. 349 КПК України, тобто допитав обвинуваченого і потерпілого, та в зв`язку з визнанням вини обвинуваченим за висунутим обвинуваченням, обмежився недоцільністю дослідження інших доказів, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювались. З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 за ч.3 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання суд врахував особу обвинуваченого, його кримінальне минуле, при цьому врахував вказівки, викладені в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 20.11.2017 щодо м`якості призначеного покарання за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного покарання, через що вирок від 09.08.2017 щодо ОСОБА_5 був скасований, та вбачається, що суд з дотриманням вимог ч. 2 ст. 416 КПК України призначив покарання в межах санкції статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 терміном на чотири роки позбавлення волі - обгрунтованим, достатнім та справедливим і підстав для його пом`якшення не вбачає.
Прохання апелянта про застосування до нього ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, також задоволенню не підлягає. Доводи апелянта про можливість виправлення ним в умовах без ізоляції від суспільства є непереконливими. Спосіб життя обвинуваченого після звільнення з місць позбавлення волі не свідчить про зайняття ним корисно-суспільною працею, налагодження стосунків з родиною, в тому числі з потерпілим ОСОБА_6 . При цьому апеляційний суд враховує і те, що обвинувачений без постійного місця проживання, а крадіжку вчинив у своїх родичів.
Доводи апелянта про те, що він не мав наміру на крадіжку не заслуговують на увагу, оскільки власне через її вчинення потерпілий ОСОБА_6 звернувся із заявою в поліцію. Лише після звернення в поліцію обвинувачений повернув викрадені речі, що не можна розцінити добровільним поверненням.
Незважаючи на свій вік, обвинувачений повторно вдався до протиправних дій, що не може бути обставиною, що пом`якшує покарання.
При вирішенні питання про визначення міри покарання, вищенаведені обставини судом першої інстанції в повній мірі були враховані.
Апеляційний суд вважає вирок суду таким, що відповідає вимогам ст. 370, ст. 374 КПК України, тобто є законним, обгрунтованим, вмотивованим, підстав для його зміни чи скасування не знаходить.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 - залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді