Справа № 1-кс/331/3221/18
331/7456/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , старшого слідчого з ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькі області підполковника юстиції ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання директора ТОВ «Метал Сінтез» ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Метал Сінтез» ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням в якому вказує на те, що 01.06.2018 року відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду від 31.05.2018 року, в рамках кримінального провадження № 0000320, було проведено огляд приміщень які на підставі права власності належать ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС» за адресою: м. Запоріжжя вул. Теплична, б. 7 з метою відшукування і вилучення документів діяльності ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС». В ході обшуку приміщення було вилучено продукцію та обладнання, що не стосуються діяльності ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС» чи його посадових осіб, а саме з приміщень розташованих за адресою: м Запоріжжя, вул. Теплична. 7: промислова будівля Цех 211Б, промислова будівля Цех 211, промислова будівля Цех 211А, промислова будівля Цех 201, промислова будівля Цех 201 А.

Ухвалою слідчого судді від 08.06.2018 року було накладено арешт на тимчасово вилучене в ході огляду майно.

Кримінальне провадження за яким провадилася слідча дія зареєстроване 10.11.2016 року. Фабулою для внесення повідомлення про кримінальне провадження стало те, що в період з 2009 року ЗДП «Кремнійполімер» спожито електроенергію на суму понад 150 млн. гривень, та фактично сформовано безнадійний борг.

Відповідно до відомостей з загальнодоступного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС» зареєстровано як юридичну особу 17.01.2017 року. Тобто, не тільки після вчинення початку розкрадання електроенергії, а ще й після реєстрації кримінального провадження.

Право власності на будівлі в яких було проведено обшук ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС» отримало лише в лютому 2018 року, та діяльності взагалі не здійснювало. Зазначене підтверджується податковою звітністю та звітністю 1-ДФ, що до працевлаштованих осіб, які відсутні на підприємстві.

Відповідно договору оренди № 2002/1 від 20.02.2018 року між ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС» як орендодавцем та ТОВ «Метал Сінтез» як орендарем, орендар, для здійснення господарської діяльності, прийняв у користування зазначені вище приміщення. Та все обладнання та майно, що вилучено за ухвалою від 08.06.2018 року належить саме ТОВ «Метал Сінтез».

Так, право власності на обладнання підтверджується актом приймання передачі майна для формування статутного капіталу підприємства ТОВ «Метал Сінтез». Саме товариство зареєстроване за вказаною адресою та використовувало обшукуванні приміщення для зберігання обладнання та продукції, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 20 - Активи підприємства та первинною документацією на придбання вилученої продукції та її транспортування за адресою вул. Теплична 7.

Таким чином, накладенням арешту порушено право власності ТОВ «Метал Сінтез», порушено їх право на зайняття господарською діяльністю не забороненою законом.

Ст. 41 Конституції України гарантується, та захищається непорушність права приватної власності.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000320 стороною обвинувачення повинно бути доведено, що вилучено під час огляду майно підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб або знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди; є предметами кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного з їх незаконним обігом, а так само не обґрунтовано будь-яке їх відношення до вчиненого кримінального правопорушення. Тобто, припущення слідчого щодо відповідності вилученого майна критеріям, переліченим у ч. 2 ст. 167 КПК України, ні чим не обґрунтоване, однак спростовується наданими власником ТОВ «Метал Сінтез» доказами та тим, що у кримінальному провадженні не придавлено підозру жодній особі.

Враховуючи те, що ТОВ «Метал Сінтез» має законні підстави володіти та розпоряджатися власним майном, директор ТОВ «Метал Сінтез» просить суд зняти арешт з вищезазначеного майна.

Відповідно до ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилаючись на вищенаведені обставини, директор ТОВ «Метал Сінтез» ОСОБА_6 просить суд скасувати арешт та повернути ТОВ «Метал Сінтез» наступне майно зазначене в ухвалі про накладення арешту від 08.06.2018 року у справі №1-кс/331/3006/2018, як: Дробарка 1 шт; компресор 1 шт; пічний трансформатор; 4 двигуни; витяжка над піччу; електропіч для плавки металу; контактор для подачі напруги 3 шт; силові вводні автомати; автоматичні вимикачі для керування витяжкою 3 шт; шафа управління піччу 1 шт; пічний трансформатор 1 шт; електропіч; дві шафи управління; газозварювальний апарат; витяжка не підключена; електрокомпресор; дві витяжки не підключені; кришка хімічного реактора; малий хімічний реактор; реактор не робочій; кулевий млин із двигуном не підключений; продукція в злитках 5 шт; ванна для металу (изложница) 12 шт; фронтальний навантажувач зеленого кольору; дві ванни для металу із залишками металу; зварювальний апарат; двигун; біг беги із сировиною 95 шт.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Метал Сінтез», скаргу підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий УСБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що факт належності вищевказаного майна ТОВ «Метал Сінтез» ними не заперечується, але при проведенні огляду приміщень, які на підставі права власності належать ТОВ «СТАНИНЖСЕРВИС» за адресою: м. Запоріжжя вул. Теплична, б. 7 органом досудового слідства не було отримано будь яких підтверджень належності майна саме ТОВ «Метал Сінтез».

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000320, внесеного в ЄРДР 10.11.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 113, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 364 КК України отримано дані, які свідчать про сприяння у проведенні дій, які спрямовані на невідновлюване знищення стратегічного підприємства хімічної галузі ЗДП «Кремнійполімер». В період з 2009 року до цього часу ЗДП «Кремнійполімер» було спожито електроенергію на загальну суму 151510374,87 грн. Зазначена сума до наступного часу не повернута, тобто, фактично сформовано безнадійний борг перед ПАТ «Запоріжжяобленерго». Службові особи ЗДП «Кремнійполімер» надавали іншим суб`єктам господарювання , зокрема, ТОВ «Метал Сінтез», виробничі потужності яких розташовані на його території можливість безоплатного використання електроенергії.

Вказане у клопотанні директора ТОВ «Метал Сінтез» майно використовувалось у виробничій діяльності з незаконним підключенням до електромереж ЗДП «Кремнійполімер», тобто є знаряддям злочину. Необхідність арешту майна викликана тим, що на даний час здійснюється позапланова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності ЗДП «Кремнійполімер», а також по кримінальному провадженню призначено судову експертизу металів та сплавів. Вказане обладнання передано на зберігання ТОВ «Метал Сінтез», яке має можливість використовувати його за призначенням.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та вилучене майно підпадає під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КПК України, міст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.

Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу та вважає, що втручання держави у право заявника на володіння майном, забезпечує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що на даний час згідно з матеріалами кримінального провадження № 0000320, внесеного в ЄРДР 10.11.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 113, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК є обґрунтована підозра вважати, що вказане у клопотанні директора ТОВ «Метал Сінтез», майно використовувалось у виробничій діяльності з незаконним підключенням до електромереж ЗДП «Кремнійполімер», чим заподіяно шкоди стратегічному підприємству енергетичної галузі ПАТ «Запоріжжяобленерго» на суму 151510374,87 грн., тобто може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, органом досудового розслідування здійснюється позапланова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності ЗДП «Кремнійполімер», а також по кримінальному провадженню призначено судову експертизу металів та сплавів. Вказане обладнання передано на зберігання ТОВ «Метал Сінтез», яке має можливість використовувати його за призначенням, що не заперечувалось представник заявника, а відтак, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання, вважає його передчасним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання директора ТОВ «Метал Сінтез» ОСОБА_6 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000320, внесеного в ЄРДР 10.11.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 113, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1