АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ТОВ «Сейра» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000094 від 26.05.2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти підприємств в тому числі ТОВ «Сейра» (40882523), розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (Українська гривня), відкритих в ПАТ «КБ «Приватбанк» (код 14360570).
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що майно, відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000094 від 26.05.2016 року, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ТОВ «Сейра » подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилаючись на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту ні директор товариства, ні його представники присутніми не були, про ухвалу суду дізнались лише в травні 2018 року після того як, товариство було позбавлено можливості здійснювати банківські операції. Після того, як стало відомо про накладений арешт на грошові кошти ТОВ «Сейра» 10.05.2018 року на адресу районного суду був направлений адвокатський запит про отримання копії ухвали. Згідно поштового конверту, який міститься в матеріалах провадження ухвалу слідчого судді отримано лише 17.07.2018 року. Враховуючи, що за станом здоров`я (лікарняний лист) апелянт була позбавлена в п`ятиденний термін звернутись до суду, апеляційну скаргу подала через поштове відділення 25.07.2018 року. Також просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Сейра».
Апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України те, що в клопотанні органу досудового розслідування відсутні докази, які б давали підстав вважати, що майно є результатом вчинення протиправних дій ТОВ «Сейра». Додає, що клопотання органу досудового розслідування не містить належних доказів які б обґрунтовували правові підстави для накладення арешту, а саме те що гроші є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що відсутня постанова про визнання майна товариства речовим доказом у кримінальному провадження, а від так докази того, що грошові кошти мають ознаки речового доказу та відповідають критеріям визначеним у ст.. 98 КПК України не ґрунтуються на матеріалах справи. Також службові особи ТОВ «Сейра» не мають будь якого процесуального статусу у кримінальному провадженні , підозра жодним особам не повідомлялась , а тому на погляд апелянта були відсутні підстави для накладення арешту.
В судове засідання власник майна та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте причину неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їхвідсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання адвоката ОСОБА_6 , про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ні директор товариства, ні його представник присутніми не були, ухвалу слідчого судді отримали після спливу строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін , вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, п`ятим відділом з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 26.05.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження старший слідчий в ОВС п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти, які обліковуються в безготівковому вигляді, на розрахункових рахунках юридичних осіб відкритих в ПАТ «КБ «Приватбанк» (код 14360570), в тому числі ТОВ «Сейра» (40882523), розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (Українська гривня). В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, майно є доказом розслідування злочинів передбачених ч. ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України , здобуте злочинним шляхом та є речовими доказом і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на майно з метою збереження речового доказу

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції

Разом з тим на переконання колегії суддів зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.

Орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна - грошових коштів, достатності доказів розміру можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Об`єктивних підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться містяться на банківських рахунках ТОВ «Сейра » набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має.
Відсутні такі дані і в ЄДРДР. При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що орган досудового розслідування звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте, таких дій органом досудового розслідування вчинено не було, в матеріалах по розгляду клопотання відсутня постанова про визнання грошових коштів на банківському рахунку ТОВ «Сейра» речовими доказами, як і не зазначено та належним чином не обґрунтовано, яким чином грошові кошти мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитись на них та чи можна взагалі їх використовувати як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено.

Також в доданих до клопотання матеріалах відсутні докази щодо наявності грошових коштів на відповідному рахунку, та суми несплачених податків товариства. Крім того колегія суддів звертає увагу на додане до апеляційної скарги інформаційне повідомлення АТ КБ «Приватбанк» за яким в період з 2016 року по даний час на рахунок ТОВ «Сейра» не надходили грошові кошти від ТОВ «ІБМ за охорону довкілля» та ТОВ «Каір-Сервіс»

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, за недоведеності необхідності арешту майна, який явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесене до суду із порушенням вимог ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 117,170, 171, 173, 376, 404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Поновити адвокату ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ТОВ «Сейра» строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти підприємств в тому числі ТОВ «Сейра» (40882523), розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (Українська гривня), відкритих в ПАТ «КБ «Приватбанк» (код 14360570). - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються в безготівковому вигляді, на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 (Українська гривня), ТОВ «Сейра» (40882523), відкритих в ПАТ «КБ «Приватбанк» (код 14360570).

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4068/2018

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Шапутько Доповідач: ОСОБА_1