Номер провадження: 11-сс/785/1699/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

встановив:

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0000660 від 07.09.2018 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не одруженого, інваліда третьої групи, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 11.12.2018 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він у період з 26.08.2018 року по 11.10.2018 року, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, шляхом застосування фізичного та психічного насилля здійснював вимагання у потерпілого ОСОБА_13 грошових коштів у сумі 10 000 доларів США.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, зухвалістю інкримінованого злочину, тим, що ОСОБА_8 не працевлаштований та не одружений, особи інших підозрюваних та потерпілого останньому відомі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з постановленою ухвалою, зазначив, що слідчим суддею було залишено поза увагою те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не є обґрунтованою, оскільки відсутні докази існування групи осіб, вступу в попередню змову, підготовки до вчинення злочину та немає підтверджень фактів вимагання грошових коштів, а також не вбачається жодного документально підтвердженого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, натомість, підозрюваний є інвалідом 3-ї групи, має постійне проживання в м. Одесі, офіційно працевлаштований.

Посилаючись на викладене вище, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції, перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до §. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, апеляційний суд вважає доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочину помилковими, оскільки зазначена підозра підтверджується отриманими органом досудового розслідування доказами, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання, зокрема:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 07.09.2018 року (а.с. 16-19), який пояснив, що приблизно в березні 2018 року йому телефонував парубок на ім`я ОСОБА_14 та вимагав у нього 3000 доларів США в рахунок погашення кредиту іншої особи;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2018 року (а.с. 24-25), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав за певними рисами обличчя особу, яка зображена на фотознімку під номером 1 та яка назвалась ОСОБА_14 та вимагала у нього грошові кошти; під фотознімком №1 зображений ОСОБА_8 ;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 29.09.2018 року (а.с. 26-28), відповідно до якого останній вказав, що на його номер телефону постійно телефонує ОСОБА_15 з номеру НОМЕР_1 та вимагає грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США та до протоколу додав DVD-диск із зафіксованою телефонною розмовою між ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_16 від 28.09.2018 року;

На підставі зазначеного, апеляційний суд вважає, що надані прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження, повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Крім того, як зазначив в апеляційному суді прокурор, підозра підтверджена матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, які проводилися в рамках зазначеного кримінального провадження, що не спростовувалося стороною захисту.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність в даному кримінальному провадженні жодного документально підтвердженого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, апеляційний суд не в змозі погодитись із такими твердження з огляду на наступні обставини.

Так, як вбачається із мотивувальної частини ухвали слідчого судді (а.с. 50), з висновками якого погоджується апеляційний суд, існують доведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції ризики того, що підозрюваний:

- може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні зухвалого тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, поєднаного із застосуванням насильства та погрозою застосування зброї, за попередньою змовою групою осіб, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років; офіційно не працевлаштований та не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків;

- може здійснити незаконний вплив на потерпілого та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюється у вчиненні злочину з попереднім приготуванням до його вчинення, підозрюваному відомі особи потерпілого та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги твердження захисника про те, що підозрюваний є інвалідом 3-ї групи (а.с. 43, зворотна сторона), має зареєстроване місце проживання в м. Одесі (а.с. 41, зворотна сторона), однак зазначені обставини не свідчать про відсутність або зменшення існування зазначених апеляційним судом вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Твердження захисника щодо того, що підозрюваний офіційно працевлаштований апеляційний суд не в змозі прийняти до уваги та дати їм належну оцінку, оскільки вони є голослівними та матеріалами провадження не підтверджується.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, обставин його вчинення, існуючих в даному провадженні ризиків, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано та чітко прийняв до уваги слідчий суддя.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1)залишити ухвалу без змін;
2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , поведінку останнього та характеристику його особи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим, існування доведених ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та інших підозрюваних та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним вищевказаним ризикам, а також законно й обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_8 найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0000660 від 07.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 11.12.2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4