Провадження №11-сс/772/706/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

директора ТОВ «ЕКО НІКА» ОСОБА_7

директора СТОВ «Поділля» ОСОБА_8

представника СТОВ «Поділля» - адвоката ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги директора ТОВ "Поділля" ОСОБА_8 та директора ТОВ "Еко Ніка" ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.10.2018, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно та здійснення реєстраційних дій Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» (), юридична адреса товариства: 23340, Вінницька область Тиврівський район, с. Строїнці, вул. 50 річчя Жовтня, 8; та накладено арешт на майно та здійснення реєстраційних дій Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО НІКА» (), юридична адреса товариства: 23340, Вінницька област, Тиврівський район, с. Строїнці, вул. 50 річчя Жовтня, 18А.
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000145 від 09.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.190 ч.1, 191 ч.5, 206 ч.1, 206-2 ч.1, 3 КК України.

Керуючись ч.3 ст.170 КПК України слідчий суддя дійшов переконання в необхідності накласти арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, як речові докази у справі, оскільки майно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» та майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО НІКА» є предметом кримінального правопорушення, заволодіння майном відбулося із застосуванням шахрайства, а тому на час досудового розслідування накладення арешту на дане майно є необхідним для забезпечення його схоронності, належного розслідування кримінального провадження та проведення усіх необхідних слідчих дій.

В апеляційних скаргах директор ТОВ "Поділля" ОСОБА_8 та директор ТОВ "Еко Ніка" ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

На думку апелянтів, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри. Тоді як в матеріалах провадження такі докази відсутні, а розмір збитків взагалі не зазначено.

Слідчий суддя всупереч вимог ст. 98 КПК України не надав правову оцінку тому, що вказане в клопотанні майно не є речовими доказами.

Заслухавши доповідача, директора ТОВ «ЕКО НІКА» ОСОБА_7 , директора СТОВ «Поділля» ОСОБА_8 , представника СТОВ «Поділля» - адвоката ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_11 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді відмовивши у задоволенні клопотання слідчого, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному провадженні, що розслідується з 2015 року, підозра у привласненні майна, фізичним особам, яка б доводила, що цивільну відповідальність за заподяну ними шкоду, в силу закону мають нести юридичні особи, нікому не оголошена.
Ні в клопотанні, ні в ухвалі слідчого судді не міститься обгрунтування, що все майно належне двом юридичнам особам, які в цьому провадженні є третіми особами, є предметом злочину та викрадені у потерпілого. Відсутній не лише цивільний позов, не визначено розмір матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_11 .
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна і вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволення клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для товариств, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами апелянтів, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційні скарги директора ТОВ "Поділля" ОСОБА_8 та директора ТОВ "Еко Ніка" ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.10.2018 про накладення арешту на майно СТОВ «Поділля» та ТОВ «ЕКО НІКА» - скасувати.

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 відмовити.
Ухвала остаточна оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3