Справа № 405/5231/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 15 серпня 2018 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати відповідальних посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про вчинене заступником прокурора Кіровоградської області ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначила, що 26.07.2018 під час особистого прийому ОСОБА_5 , з питання проведення слідчих процесуальних дій в кримінальному провадженні №0001235, останнім повідомлено, що в даному кримінальному провадженні, слідчі дії не проводитимуться, оскільки в Апеляційному суді Черкаської області здійснюється розгляд справи №393/1157/13к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.186 КК України (грабіж). Разом з тим заявник вказала, що в зазначеній вище справі на досудовому слідстві в кримінальному провадженні №0000043 досудове слідство щодо тілесних ушкоджень на обох руках ОСОБА_4 не проводилось, а тому не проведення в даний час досудового слідства у кримінальному провадженні №0001235 на її думку, є посадовим кримінальним правопорушенням. Оскільки, заступником прокурора Кіровоградської області ОСОБА_5 , неправомірно прийнято рішення щодо проведення на даний час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001235. Крім того, 04.08.2018 нею з прокуратури Кіровоградської області отримано повідомлення від 02.08.2018 №17/3-1924-10 відповідно до якого їй відмовлено у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за її заявою від 26.07.2018 №19120-18, в порядку ст.214 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 подану скаргу просила залишити без розгляду, оскільки вона звернулася до Генеральної прокуратури України зі заявою щодо посадових осіб прокуратури Кіровоградської області.
Прокурор залишила вирішення даного питання на розсуд суду.
Вивчивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Статтею 2 визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Крім того, процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, серед інших, зокрема, віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність ( ст. 26 КПК України).
Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження вимог принципів змагальності та диспозитивності.
Суть останнього визначена у ст. 26 КПК та передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до ч.6 ст. 22 КПК зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У той же час принцип змагальності у силу ст. 22 КПК саме на особу, яка звернулася з скаргою, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.
Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду скарги.

Слідчим суддею прийнято до уваги, що ч. 2 ст. 307 КПК визначений вичерпний перелік можливих рішень за результатами розгляду скарг.
У той же час вказані рішення можуть бути прийняті виключно за наслідками розгляду, проведення якого унеможливлюється позицією скаржника, яка в судовому засіданні наполягала залишити подану нею скаргу без розгляду, у зв`язку з поданням даної скарги до Генеральної прокуратури України.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7