Код суду 233 Справа № 233/2068/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000241 від 20 квітня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи, працюючої приватним підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Донецький національний університет створений відповідно до постанов Ради Міністрів СРСР від 28 травня 1965 року № 421 і Ради Міністрів УРСР від 11 червня 1965 року № 572, як Донецький державний університет.
Указом Президента України від 11 вересня 2000 року №1059/2000 Донецькому державному університету надано статус національного. Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 30.10.2000 № 505 правонаступником Донецького державного університету є Донецький національний університет.
10 червня 2016 р. конференція трудового колективу Донецького національного університету більшістю голосів проголосувала «за» перейменування Університету. 21 вересня 2016 року наказом Міністерства освіти і науки України № 1126 було затверджено статут Донецького національного університету ім. В. Стуса.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридичною особою публічного права визначається юридична особа, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування.
Таким чином, Донецький національний університет імені Василя Стуса є юридичною особою публічного права.
Так, 13.10.2014 відповідно до наказу ректора Донецького національного університету імені Василя Стуса № 293/10 ОСОБА_5 зараховано на перший курс заочної форми навчання, зі скороченим терміном навчання - 3 роки для здобуття ступеня освіти «бакалавр» економічного факультету Донецького національного університету імені Василя Стуса (далі ДонНУ), за напрямом підготовки - «Менеджмент».
Структурним підрозділом Донецького національного університету імені Василя Стуса є Костянтинівська філія Донецького національного університету імені Василя Стуса.
ОСОБА_8 відповідно до наказу ректора Донецького національного Університету імені Василя Стуса (до 04.10.2016 - Донецькій національний університет) № 1089/06 від 21.08.2003 призначена на посаду директора Костянтинівської філії Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Відповідно до службових обов`язків директора Костянтинівської філії ДонНУ імені Василя Стуса, ОСОБА_8 здійснює поточне керівництво філією; видає накази та розпорядження щодо діяльності Філії, які є обов`язковими для виконання всіма працівниками Філії; визначає та затверджує, за погодженням з Університетом, організаційну структуру Філії, штатний розпис; виконує доручення, накази та розпорядження ректора Університету; вирішує інші питання діяльності Філії, відповідно до чинного законодавства, контракту, нормативно-правових та розпорядчих актів Університету; несе персональну відповідальність за свої дії та діяльність Філії відповідно до чинного законодавства України, цього Положення та установчих документів Університету.
Відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є особи, визначені в пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п.1 ч.1 цієї статті;
Таким чином, ОСОБА_8 , працюючи на посаді директора Костянтинівської філії Донецького національного університету імені Василя Стуса перебуває у дружніх стосунках із працівниками ВНЗу - завідуючими кафедрою, деканами факультету та викладачами вказаного вищого навчального закладу, під час прийняття ними екзаменів, заліків, курсових робіт та державних іспитів та які відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та Примітки до ст. 369-2 КК України є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, та внаслідок спільної праці та тривалих дружніх стосунків, в змозі здійснювати незаконний вплив на прийняття ними рішень щодо прийняття заліково-екзаменаційних сесій та складання державних іспитів у студентів вказаного вищого навчального закладу.
ОСОБА_9 , кандидат економічних наук, відповідно до наказу ректора Донецького національного Університету імені Василя Стуса № 0772-К/16 від 30.08.2016 призначена на посаду доцента кафедри менеджменту Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Відповідно до типової посадової інструкції доцента кафедри, ОСОБА_9 зобов`язана: проводити навчальну, методичну та виховну роботи відповідно до розподілу педагогічного навантаження і обов`язків між співробітниками кафедри; вести наукові дослідження та впроваджувати результати досліджень у виробництво; брати участь у підготовці підручників, навчальних посібників, методичних вказівок і розробок, пакетів завдань до контролю знань студентів, зокрема із застосуванням ЕОМ з дисциплін, закріплених за кафедрою; вести виховну роботу зі студентами як на заняттях, так і в позаурочний час; керувати самостійною та науково-дослідною роботою студентів; систематично підвищувати свою педагогічну та наукову кваліфікацію; у межах виконуваного навчального навантаження вести поточний контроль знань студентів та відвідування занять, запроваджувати модульний принцип навчання та рейтинговий контроль знань.
Наказом ректора ДонНУ імені Василя Стуса № 901/08 від 16.12.2016 з метою проведення атестації здобувачів вищої освіти СО «Магістр», «Бакалавр» і освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» у 2017 році, затверджено склад Екзаменаційних комісій з установлення відповідності рівня освітньої підготовки здобувачів вищої освіти до вимог освітньо-професійної програми та присвоєння їм кваліфікації за ступенями освіти «Бакалавр», «Магістр» і освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за поданням деканів факультетів.
За напрямом підготовки 6.030601 «Менеджмент» сформовано екзаменаційну комісію № 2 ( АДРЕСА_2 ) у складі ОСОБА_10 (кандидат економічних наук, доцент, доцент кафедри менеджменту Донбаського державного педагогічного університету) - голови комісії, ОСОБА_9 (кандидат економічних наук, доцент, доцент кафедри менеджменту ДонНУ імені ОСОБА_11 ) - заступника голови екзаменаційної комісії та екзаменаторів - ОСОБА_12 (доктор економічних наук, професор, професор кафедри управління персоналом та економіки праці, заступник декана економічного факультету ДонНУ імені Василя Стуса), ОСОБА_13 (кандидат економічних наук, доцент, доцент кафедри менеджменту ДонНУ імені ОСОБА_11 ) та ОСОБА_14 (кандидат економічних наук, доцент кафедри менеджменту ДонНУ імені ОСОБА_11 ).
Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 працюючи на вищевказаних посадах і будучи призначеними до складу екзаменаційної комісії № 2 (м. Костянтинівка) ДонНУ імені Василя Стуса за напрямом підготовки «Менеджмент» виконували організаційно-розпорядчі функції, тобто були посадовими особами юридичної особи публічного права та відповідно до примітки ст. 369-2 КК України являлись особами уповноваженими на виконання функцій держави.
У зв`язку з цим, ОСОБА_9 , працюючи на посаді доцента кафедри менеджменту Донецького національного університету імені Василя Стуса, внаслідок свого службового становища, спільної праці та тривалих дружніх стосунків з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , була в змозі здійснювати незаконний вплив на прийняття ними рішень щодо успішного закриття екзаменаційної сесії та складання державних іспитів студенткою третього курсу заочної форми навчання (зі скороченим терміном навчання - 3 роки) для здобуття ступеня освіти «Бакалавр» економічного факультету Донецького національного університету імені Василя Стуса по спеціальності «Менеджмент і адміністрування» ОСОБА_5 .
Статтею 53 Конституції України та ст. 3 Закону України «Про освіту» закріплено право громадян України на безкоштовну освіту в усіх державних навчальних закладах, яке забезпечується різними формами навчання - очною, вечірньою, заочною, екстернатом, а також педагогічним патронажем.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про освіту», учасниками навчально-виховного процесу є студенти, керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти.
Згідно зі ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», формами організації навчального процесу у вищих навчальних закладах є: навчальні заняття, самостійна робота, практична підготовка, контрольні заходи.
Дистанційне навчання - сукупність сучасних технологій, що забезпечують доставку інформації в інтерактивному режимі за допомогою використання ІКТ (інформаційно-комунікаційних технологій) від тих, хто навчає (викладачів, визначних постатей у певних галузях науки, політиків), до тих, хто навчається (студентів чи слухачів).
Відповідно до п.1.4 «Положення про дистанційне навчання», затвердженого наказом ректора Донецького національного Університету імені Василя Стуса № 194/05 від 30.06.2015 організація і забезпечення дистанційної форми навчання в ДонНУ покладається на Центр безперервної освіти та навчально-практичний обчислювальний центр, які є структурними підрозділами університету з нормативно-правовою базою, організаційною структурою, кадровим, системотехнічним та матеріально-технічним забезпеченням. Завданням цих структур є впровадження дистанційної форми навчання для всіх видів освітньої діяльності ДонНУ.
Згідно наказу № 22-8/05 від 29.12.2014 про перейменування структурних підрозділів, на виконання рішення Вченої ради від 24 грудня 2014 року про приведення структури Донецького національного університету у відповідність до Закону України «Про вищу освіту» Костянтинівський навчально-консультаційний центр (створений наказом ректора базового ВНЗ від 02.11.2000 № 36/05 та наказом Міністерства освіти і науки України № 270 від 02.04.2004), з 01.01.2015 перейменований в Костянтинівську філію Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Відповідно до п.2.4 вказаного Положення дистанційна форма навчання є особливою формою навчання осіб, які мають певний рівень вищої освіти для здобуття ними відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня шляхом дистанційного вивчення навчальних дисциплін і складання заліків, екзаменів та проходження інших форм підсумкового контролю, передбачених навчальним планом. Дистанційна форма навчання застосовується для всіх рівнів вищої освіти за всіма напрямками підготовки і спеціальностями, а також для надання освітніх послуг, пов`язаних із здобуттям другої вищої або післядипломної освіти. Передбачено також вивчення окремих дистанційних курсів чи дисциплін, проведення наукових досліджень, підвищення кваліфікації тощо.
Згідно п.7.2.15 Положення іспити та заліки складаються студентами в період екзаменаційних сесій або за індивідуальним графіком, який затверджується деканом відповідного факультету, де навчаються студенти.
Так, 24.05.2017, приблизно о 14:49 годині, студентка третього курсу заочної форми навчання для здобуття ступеня освіти «бакалавр» економічного факультету ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_5 прибула до службового кабінету директора Костянтинівської філії ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_8 , розташованого за адресою Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157, та звернулась до останньої з питанням з`ясувати дату, час та порядок складання державних іспитів. На що ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою одержання від студентки ОСОБА_5 неправомірної вигоди для себе та доцента кафедри менеджменту ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_9 , запропонувала останній вплинути на прийняття рішення в інтересах вказаної студентки особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на ОСОБА_9 , повідомивши ОСОБА_5 , що вона перебуває у дружніх відносинах з останньою та може домовитись про прийняття викладачами державної комісії ДонНУ імені Василя Стуса позитивного рішення в успішному складанні нею державних іспитів без перевірки фактичних знань, але для цього їй необхідно надати їй 200 доларів США за успішне складання двох державних іспитів, по 100 доларів США за кожен. Вислухавши пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_5 розуміючи, що не передача грошових коштів ОСОБА_8 , може призвести до настання шкідливих наслідків, а саме не здачі державних іспитів, вимушена була погодитися на пропозицію останньої.
Цього ж дня о 14:50 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті директора Костянтинівської філії ДонНУ імені Василя Стуса, розташованого за вищезазначеною адресою, відповідно досягнутої домовленості з ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій передала останній неправомірну вигоду в сумі в сумі 200 доларів США, купюрами по 100 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 24.05.2017 становило 5260,90 грн., за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме доцента кафедри менеджменту ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_9 у здійсненні останньою впливу на прийняття членами державної екзаменаційної комісії позитивного рішення в успішному складанні ОСОБА_5 двох державних іспитів з дисциплін: «загальної професійної підготовки» та «професійної та практичної підготовки» без перевірки фактичних знань.
Своїми умисними діями, які виразилися у наданні неправомірної вигоди особі, яка пропонує за надання такої вигоди вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України.
28 лютого 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України.

25 квітня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000241 від 20 квітня 2018 року, та підозрюваною ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України та сприяла правоохоронним органам в розслідуванні кримінального провадження № 0000025 від 16.01.2017, а саме щодо виявлення, викриття та припинення інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень. Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 3400,00 грн.).

При цьому ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на його призначення.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 3400,00 грн.).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; їй роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину; є інвалідом 3 групи; має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченою добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369-2 КК України, - надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує за надання такої вигоди вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за яким належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Відомостей щодо речових доказів суду стороною обвинувачення не надано.
Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 25 квітня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинувачено. ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_19 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 квітня 2018 року покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 3400,00 грн.).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Відомостей щодо речових доказів по справі суду не надано.
Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя