Справа № 761/2385/18
Провадження № 1-кс/761/1877/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000363 від 28.03.2015 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України, в рамках якого, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2017 накладено арешт на комп`ютерну техніку та апаратні біткоін-гаманці, що належать ОСОБА_6 .

Заявник вважає, що арешт підлягає скасуванню, оскільки власник майна не був присутній при розгляді клопотання про арешт майна, а тому був позбавлений можливості подавати заперечення та докази обґрунтованості вимог щодо накладення арешту, а також те, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим арешт накладено необґрунтовано і на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, просив відмовити у задоволенні, зазначив, що спірне майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2017 за клопотанням старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000363 накладено арешт на майно, що було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки слідчим не доведено, що спірне майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру в межах кримінального провадження №0000363, а клопотання про арешт майна не містило відомостей щодо причетності арештованого майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а так само, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Крім того, в судовому засіданні слідчим надано дані, які у сукупності підтверджують та виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.
Доводи заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні на момент застосування арешту майна не повідомлялось про підозру ОСОБА_6 не спростовують висновку слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, твердження заявника про те, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до кримінального провадження №0000363 не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися не залежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати ухвалу слідчого судді необґрунтованою у суду не має, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22.05. 2018.

Слідчий суддя