УХВАЛА

17 липня 2018 р.
м. Київ

Справа № 126/567/17

Провадження № 51-3884 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Кочетовка Івнянського району
Белгородської області, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Баштанка Миколаївської області,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року, визнано винуватими та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України:
- ОСОБА_6 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- ОСОБА_7 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців кожному, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив їх змінити, визначивши вважати засудженими: ОСОБА_6 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладеннях на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України; ОСОБА_7 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладеннях на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання засудженим порушив принцип індивідуалізації покарання та, звільняючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, не чітко дотримався вимог ст. 75 КК України. Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, допущені порушення не виправив, свого рішення достатньо не мотивував та відповідей на викладені в апеляційній скарзі доводи не надав, що призвело до постановлення ухвали, яка не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
До початку судового розгляду прокурор відмовився від поданої касаційної скарги та просив закрити касаційне провадження.
Оскільки прокурор відмовився від поданої касаційної скарги, а іншими учасниками судового провадження вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в касаційному порядку не оскаржені, касаційне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 432 КПК України.
Керуючись статтями 432-434 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3