Справа № 214/3504/16-к
1-кп/214/102/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому по кримінальному провадженню №0000259, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2016 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України.
До суду захисником обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 надано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо її підзахисного, на особисте зобов`язання. Своє клопотання захисник аргументує тим, що на теперішній час відпала потреба у застосуванні найбільш суворого виду запобіжного заходу, а тому він повинен бути змінений на більш м`який. Просить звернути увагу, що встановлені обставини кримінального провадження, допитано свідків, тому обвинувачений не буде перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочину діяльність. У судовому засіданні захисник підтримала заявлене клопотання та просила змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника та заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_7 ще на 60 днів. Своє клопотання мотивував тим, що продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень. Він може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений незареєстрований у м. Кривому Розі. У судовому засіданні не допитано свідків, тому є ризик незаконного впливу на них обвинуваченим. Кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 309 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову у клопотанні захисника та задоволення клопотання прокурора в повному обсязі виходячи з такого.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, так як він не зареєстрований у м. Кривому Розі. До суду викликано свідків, про яких є відомості у матеріалах кримінального провадження, тому є ризик того, що обвинувачений зможе на них впливати. Кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.309 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин. Обвинувачений ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, не працює, офіційно зареєстрований в Черкаській області, мешкав в м. Кривому Розі без реєстрації, що дає підстави вважати, що останній, знаходячись на волі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність.
При цьому, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Таким чином, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ще на 60 днів, підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому по кримінальному провадженню №0000259 на особисте зобов`язання.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, тобто строком до 16 липня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3