УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0006626 від 16 червня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дашкесан Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, азербайджанця, не одруженого, з середньою освітою, без постійного місця проживання в м. Києві та Київській області, без місця реєстрації в Україні, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0006626 від 16 червня 2018 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 16.06.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України., вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

16 червня 2018 року приблизно о 01 год. 50 хв, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу кафе "Глінтвейня", що за адресою: м. Київ, пл. Бессарабська, буд. 2, в ході раптово виниклого конфлікту на фоні виниклих неприязних відносин наніс чотири удари ножом в область правого стегна громадянина Азербайджану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок отриманих ушкоджень ОСОБА_9 був доставлений до КМКЛ № 17. Тобто спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілого в момент заподіяння.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.08.2018 включно.

Постановою керівника Київської місцевої прокуратури №10 від 10.08.2018 строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців.

Водночас, на переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, впливу на абдуллаєва ОСОБА_10 та інших свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваної під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, покладаючись на рішення суду, однак вважав відсутнім ризик незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 ризиком неналежної процесуальної поведінки підозрюваної визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваної під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що ОСОБА_6 будь-якого місця мешкання, навіть тимчасового, ні у м. Києві, ні в цілому в Україні не має, а також з місця вчинення злочину зник, і вживав заходи, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності.

Підозрюваний також не має будь-яких джерел існування.

Отже, ОСОБА_6 , будуи громадянкою Республіки Азербайджан, не має постійного місця проживання на території м.Києва, міцних соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Зазначені чинники у сукупністю з покаранням, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, обставини вчинення інкримінованого злочину свідчить про антисоціальну спрямованість підозрюваного, що надає підстави для негативної оцінки моральних якостей підозрюваного та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_6 не має офіційного та стабільного джерела доходів.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, не завершені своєчасно призначені у кримінальному провадженні експертизи, необхідно ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0006626 від 16 червня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити в межах досудового розслідування, тобто до 16 вересня 2018 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1