Справа №591/2301/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/712/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Певек Чаунського району Магаданської області Російської федерації, мешканця м. Суми, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити призначене судом покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України і йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Постановлено строк відбуття покарання рахувати з часу його затримання з 06 лютого 2018 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз розміром 1995,68 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що він хворіє на туберкульоз, його мати інвалід 2 групи, має неповнолітнього сина, розкаюється та визнає свою вину, що є обставинами, які пом`якшують призначене покарання.

Також ОСОБА_6 подав клопотання про зарахування строку тримання під вартою у строк відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі, оскільки кримінальні провадження були порушені під час дії ст.. 72 ч. 5 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII).

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні наступних злочинів.

18 травня 2014 року близько 23:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прямуючи по вул. Харківській, 101, у м. Суми, через відчинене вікно будівлі ДП «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» зайшов до службового кабінету № 404, що знаходився в цій будівлі та діючи повторно, таємно, з відкритої металевої шафи викрав грошові кошти в розмірі 1100 гривень, що належать ОСОБА_8

14 березня 2015 року близько 00:35 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні нічного клубу «Луна», розташованого за адресою: м.Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21, помітив вільне місце за столом, де на дивані знаходилась жіноча сумка і діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з жіночої сумки гаманець, що належав ОСОБА_9 , в якому знаходились грошові кошти в сумі 153 грн.

05 квітня 2017 року в післяобідній час, ОСОБА_6 , проходячи повз будинку АДРЕСА_1 , знайшов ключ з брелком, відкрив ним замок цього будинку, проник до нього та таємно, викрав ноутбук, рюкзак, частину від золотого ланцюжка та грошові кошти в сумі 4 000 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 8 688,71 грн.

07 квітня 2017 року ОСОБА_6 придбав наркотичний засіб «опій ацетильований», який знаходився у медичному шприці ємністю 5 мл, та носив при собі, для власного вживання, без мети збуту. В цей же день близько 13:00 год., перебуваючи біля будинку №42 по вул. Героїв Крут в м. Суми, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції, якими у останнього виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 5 мл, який до відмітки 1,5 мл, заповнений речовиною коричневого кольору. Відповідно до висновку експерта Сумського НДЕКЦ МВС України в Сумській області № 19/119/7-2/553е від 24.04.2017 рідина у медичному шприці ємністю 5 мл є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,156 г.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та клопотання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюють ся, та апеляційним судом, в силу вимог ст.. 404 КПК України, не перевіряються.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, стан здоров`я, сімейний стан, що тяжких наслідків від вчинених кримінальних правопорушень не настало, не встановлено обставин, які обтяжують призначене покарання та враховано у якості обставин, які пом`якшують призначене покарання каяття обвинуваченого, активне сприяння у встановленні істини по кримінальному правопорушенню, посередню характеристику та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті за більш тяжкий злочин.

Суд обґрунтовано не визнав обставинами, що пом`якшують призначене покарання наявність у ОСОБА_6 неповнолітнього сина та матері, яка є інвалідом 2 групи, оскільки з досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні (а.п. 89-90 т. 2) вбачається, що він лише інколи спілкується з батьками та неповнолітнім сином.

Отже призначаючи покарання, суд врахував усі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, у тому числі й ті, на які ОСОБА_6 посилається в апеляційній скарзі, та призначив покарання як за кожен злочин окремо, так і за сукупністю злочинів, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року №13-31кс18, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

З матеріалів провадження вбачається, що хоч ОСОБА_6 і вчинив злочини до 20 червня 2017 року, до нього у цей строк не були застосовані заходи попереднього ув`язнення, тобто після 21 червня 2017 року до нього не продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення, а було застосовано новий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки після 21 червня 2017 року не продовжувалися заходи попереднього ув`язнення відносно ОСОБА_6 , а вперше до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання тільки у 2018 році зарахування попереднього ув`язнення повинне бути здійснене на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а тому клопотання ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з вироком, вважає його законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим, а призначене обвинуваченим покарання таким, яке відповідає меті покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який перебуває під вартою протягом трьох місяців з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4