Справа № 1318/1252/2012
Провадження № 1/442/3/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України

з участю прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
підсудних - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,
захисників підсудних адвокатів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представників цивільного позивача ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
перекладача - ОСОБА_16 ,-
в с т а н о в и в :
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2018 року:

ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за епізодом підроблення акту про виконання підрядних робіт від 27.06.2008 року на суму 16720 грн. виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України за всіма іншими епізодами - виправдано за відсутністю в його діяннях складу даних злочинів.

ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за епізодом підроблення акту про виконання підрядних робіт від 27.06.2008 року на суму 16720 грн. виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України - виправдано за відсутністю в його діяннях складу даних злочинів.

27 лютого 2018 року в судовому засіданні було винесено постанову у даній справі, якою задоволено заяву про витребування доказів. Зокрема, витребувано з Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області (79040, м. Львів, вул. ДанилаАпостола, 11) інформацію про власника речових доказів транспортні засоби ; Зобов`язано цивільного позивача надати дані про баланс підприємства станом на час розгляду справи, дані про задекларовані доходи у 2014-2017 роках, дані щодо наявності чи відсутності вказаної автомобільної техніки, а у випадку її відчуження третім особам копії підтверджуючих документів з даними про рух коштів за такими угодами; також надіслано запит до Міністерства юстиції України про міжнародну правову допомогу шляхом виконання процесуальної дії щодо виклику в судове засідання на 18 травня 2018 року о 10.00 год. в приміщення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, що за адресою - Львівська область, м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 39, каб. 11, наступних свідків:
1) громадянина Республіки Австрія, Ульріки Рабмер-Коллер, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) громадянина Республіки Австрія, ОСОБА_17 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначена постанова була проголошена в судовому засіданні, де був присутній представник цивільного позивача Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рабмер-Україна» ОСОБА_13 ..
Однак в частині вимог постанови про зобов`язання цивільного позивача надати дані про баланс підприємства станом на час розгляду справи, дані про задекларовані доходи у 2014-2017 роках, дані щодо наявності чи відсутності вказаної автомобільної техніки, а у випадку її відчуження третім особам копії підтверджуючих документів з даними про рух коштів за такими угодами, така виконана представниками цивільного позивача не була. Натомість іншим представником цивільного позивача на постанову від 27.02.2018 року була подана апеляційна скаргу, хоч така постанова оскарженню не підлягає.
Крім цього, супровідним листом від 27.02.2018 року постанова скерована на ім`я начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_18 для виконання вимог Конвенції разом з пакетом необхідних документів.
19.03.2018 року на адресу суду надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відповідно до змісту якого повернено доручення про вручення судових документів у кримінальній справі Йозефу Рабмеру та Ульріці Рабмер-Коллер, оскільки дані доручення не відповідали обсягу правової допомоги, передбаченого Конвенцією 1965 року, рекомендовано оформити документи відповідності до вимог Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959року. Повторно на виконання постанову разом з дорученням було скеровано до Головного територіального управління юстиції у Львівській області 28.03.2018року .
Однак 18.04.2018 року на адресу суду повторно надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відповідно до змісту якого повернено без виконання доручення про вручення судових документів у кримінальній справі та поінформовано суд, що прохання про надання взаємної допомоги можуть надсилатись безпосередньо судовими органами запитуючої Сторони судовим органам запитуваної Сторони та повертаються тими самими каналами.
У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 479 КПК України (1960 року) особу, яка перебуває за межами України, для провадження слiдчих чи iнших процесуальних дiй на територiї України викликають повiсткою на пiдставi запиту (доручення) про мiжнародну правову допомогу. Викликанiй особi, крiм обвинуваченого та пiдсудного, повiдомляється про розмiр i порядок вiдшкодування витрат, пов`язаних з викликом. Запит (доручення) в рамках мiжнародної правової допомоги про виклик особи, яка перебуває за межами України, направляється компетентному органу iноземної держави не пiзнiше шiстдесяти дiб до дати явки особи або в iнший строк, передбачений мiжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Викликана особа втрачає гарантiї, передбаченi цiєю статтею, якщо не залишить територiю України, маючи таку можливiсть, протягом п`ятнадцяти дiб або iншого строку, передбаченого мiжнародним договором, згода на обов`язковiсть якого надана Верховною Радою України, вiд моменту отримання письмового повiдомлення органу дізнання, досудового слiдства, прокуратури або суду про вiдсутнiсть необхiдностi у проведенні слідчих чи інших процесуальних дiй за її участю.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 492 КПК України (1960 року), мiжнародна правова допомога полягає у виконаннi слiдчих та iнших процесуальних дiй у кримiнальнiй справi на території однієї держави за запитом (дорученням) компетентного органу iншої держави. Мiжнародна правова допомога на території України надається на пiдставi запиту (доручення) компетентного органу iноземної держави.
Відповідно до п. п.9 п.3 Положення про Міністерство юстиції України (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228) одним з основних завдань Мін`юсту є здійснення міжнародно-правового співробітництва, забезпечення дотримання і виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з правових питань.
Відповідно до ст. 15 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах Судові доручення, передбачені у статтях 3, 4 і 5, а також прохання, передбачені в статті 11, надсилаються міністерством юстиції запитуючої Сторони міністерству юстиції запитуваної Сторони і повертаються по тих же каналах.
Згідноч. 9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, чинна постанова суду від 27.02.2018 року, зокрема, про витребування доказів та виконання судового доручення, є судовими рішеннями, які підлягають до безумовного виконання.

Невиконання цивільним позивачем вимог постанови про витребування доказів, а також невиконання службовими особами Головного територіального управління юстиції у Львівській областіпроцесуальних рішень суду про виконання доручення про міжнародну правову допомогу свідчить про явну неповагу до суду, підриває авторитет суду, а в його особі - держави.

Поряд з цим, суд вважає, що слід також окремо зупинитись на грубому порушенні законодавства під час час затримання у 2012 році ОСОБА_8 , який працював в ООН та був посадовою особою ООН, володів дипломатичним паспортом та усім спектром дипломатичного імунітету від кримінального переслідування, передбаченого Міжнародною Конвенцією від 13 лютого 1946 року Про привілеї і імунітети Об`єднаних націй та Угодою між Урядом України та Організацією Об`єднаних Націй від 06.10.1992 року.
У Розділі 18, статті V Конвенції, в Статті VII Угоди зазначено, що посадові особи Організації Об`єднаних Наційне підлягають судовій відповідальності за сказане чи написане ними чи за всі дії, які вони вчинили під час виконання своїх офіційних обов`язків. Відповідно до розділу 20 Конвенції право відмови від імунітету щодо будь-якої посадової особи Організації Об`єднаних націй належить Генеральному секретареві.
В матеріалах справи містяться звернення ООН та листи-звернення МЗС України з приводу затримання та арешту ОСОБА_8 , однак на такі не надано жодної відповіді чи тлумачення з приводу затримання, арешту, обшуку, виїмки та інших процесуальних дій. Повідомлення про зняття імунітету з ОСОБА_8 від Генерального секретаря ООН не надходило.
Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 19.12.2014 року зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 6 КК України питання про кримінальну відповідальність дипломатичних представників іноземних держав та інших громадян, які за законами України і міжнародними договорами України, ратифікованими Верховною Радою України, не є підсудні у кримінальних справах судам України, у разі вчинення ними злочину на території України вирішується дипломатичним шляхом. Порядок вирішення зазначених питань встановлено, зокрема, Конвенцією про привілеї та імунітети Об`єднаних Націй 1946 року, Конвенцією про привілеї та імунітети спеціалізованих установ ООН 1947 року, Віденською конвенцією про дипломатичні зносини 1961 року, Віденською конвенцією про консульські зносини 1963 року, Генеральною угодою про привілеї та імунітети Ради Європи 1949 року, Конвенцією про привілеї та імунітети Дунайської Комісії 1963 року тощо.
А тому, судом встановлено наявність порушень зазначеної вище процедури та вчинення дій щодо зібрання досудовим слідством доказів у незаконний спосіб з порушенням встановленого порядку.
Таким чином, суд вважає за необхідне довести зазначені вище факти до відома Прокурора Львівської області для відповідного реагування.

Керуючись ст. 232 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

п о с т а н о в и в :
Про встановлені в судовому засіданні факти невиконання постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.02.2018 року посадовими особами Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рабмер-Україна» та Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а також про порушення вимог, передбачених Міжнародною Конвенцією від 13 лютого 1946 року Про привілеї і імунітети Об`єднаних націй та Угодою між Урядом України та Організацією Об`єднаних Націй від 06.10.1992 року, під час затримання ОСОБА_8 , довести до відома Прокурора Львівської області для відповідного реагування та вирішення питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Про вжиті заходи повідомити Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у місячний строк.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Головуюча

Судді