УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді суду присяжних ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 186, п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 27.03.2018 р. відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були продовжені запобіжні заходи у виді тримання під вартою, строк дії яких спливає 27.05.2018 р.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною - вирішує головуючий.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до двох місяців, тобто до 24.07.2018 р., враховуючи, що останні обвинувачуються у скоєнні умисних, корисних особливо тяжких злочинів, скоєних спільно за попередньою змовою групою осіб, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 186, п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за які передбачає позбавлення волі від 10-ти років до 15-ти років або довічним позбавленням волі, всі є громадянами іноземної держави Узбекистану, не мають постійного місця роботи, засобів існування і міцних соціальних зв`язків, а обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не мають постійного місця проживання на території України, проти чого заперечували всі обвинувачені та їхні захисники, які просили суд, змінити запобіжний захід у відношенні всіх обвинувачених з тримання під вартою на домашній арешт.

Представниця потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому просила суд провести дане судове засідання без її участі у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у скоєнні умисних, корисних особливо тяжких злочинів, скоєних спільно за попередньою змовою групою осіб, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 186, п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за які передбачають позбавлення волі від 10-ти років до 15-ти років або довічним позбавленням волі, всі є громадянами іноземної держави Узбекистану, не мають постійного місця роботи, засобів існування і міцних соціальних зв`язків, а обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не мають постійного місця проживання на території України, а тому на думку суду, можуть переховуватися від суду, в будь-який момент покинути межі України, незаконно впливати на потерпілу чи її представницю та свідків по справі, а також можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити займатися злочинною діяльністю чи ухилитися від суду, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строки тримання під вартою у відношенні всіх трьох обвинувачених на строк до двох місяців, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу з урахуванням осіб обвинувачених та тяжкості скоєних ними особливо тяжких умисних, корисних злочинів, не зможе запобігти ризику вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченим - не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні всіх трьох обвинувачених судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,314,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - в ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» на строк до 24 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1