Справа № 609/115/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000011, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 січня 2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого судимого 13.08.2001 р. за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року ) до виправних робіт на строк 1 рік із відрахуванням 20% заробітку; 05.05.20011 р. вироком Шумського районного суду за ст. 196 ч.1,КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 05.09.2011 року вироком Шумського районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 08.07.2016 року вироком Шумського районного суду за ч. 1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів та маючи не погашену і не зняту судимість, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

В ніч на 7 січня 2018 року у нього, під час перебування за місцем проживання, за адресою: с.Жолобки Шумського району виник злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, а саме незаконного проникнення до житлового будинку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: с.Жолобки Шумського району.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в ніч на 7 січня 2018 року близько 03 години 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи їх вчинити, без згоди власника, який перебував у вказаному будинку шляхом злому віконної дерев`яної рами, проник до приміщення будинку та перебував всередині нього протягом декілька хвилин без дозволу на те законного власника вказаного будинку, тим самим порушив особисті права власника вказаного будинку, передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканість житла особи.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України за кваліфікуючою ознакою незаконне проникнення до житла.

Обвинувачений вину у кримінальному правопорушенні визнав повністю розкаявся та суду пояснив, що дійсно в ніч на 07 січня 2018 року шляхом злому вікна незаконно проник у житловий будинок ОСОБА_6 з метою знайти спиртне.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив слова обвинуваченого та суду пояснив, що в ніч на 07 січня 2018 року виявив, що в його будинок хтось проник. Потім працівники поліції з`ясували, що це був ОСОБА_3 . При виборі міри покарання потерпілий поклався на думку прокурора.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по справі як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання у діях обвинуваченого судом не вбачається.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції вміненої статті, у вигляді обмеження волі на строк 1 ( один ) рік.

Остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднавши ОСОБА_3 не відбуте покарання призначене за вироком Шумського районного суду від 08.07.2016 року у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі попередньо перевівши обмеження волі у позбавлення волі за правилами, передбаченими ч.1 п.б ст. 72 КК України, що становитиме 6 місяців позбавлення волі.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України повністю приєднати ОСОБА_3 не відбуте покарання за вироком Шумського районного суду від 08.07. 2016 року у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі, попередньо перевівши обмеження волі у позбавлення волі за правилами, передбаченими ч. 1 п.б ст. 72 КК України і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років 6 місяців позбавлення волі.

Витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 1.4-69/18 від 16.01.2018 в сумі 858 грн. стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Речові докази: у кримінальному провадженні дерев`яний макогін, що передані на зберігання у кімнату речових доказів Шумського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1