Єдиний унікальний номер 227/482/18
Номер провадження 11-кп/775/593/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області у місті Бахмуті апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000114 від 20 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, студента 2-го курсу Дніпропетровського державного інституту фізкультури та спорту, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту, вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Згідно вироку, 20 січня 2018 року близько 05 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , рухаючись по вул. Залізничній м. Добропілля у бік кафе «Старий ресторан», що розташований за адресою: м. Добропілля пр. Перемоги, буд. 71, де побачив потерпілу ОСОБА_8 , під час чого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , знаходячись біля б.№9 по вул. Привокзальній м. Добропілля, близько 05 годині 20 хвилин, діючи , з корисливих мотивів, будучі в стані алкогольного сп`яніння, з метою відкритого заволодіння чужим майном, наздогнав потерпілу ОСОБА_8 та вирвав з лівої руки останньої жіночу сумку з майном.

Також ОСОБА_7 вирвав із лівої руки ОСОБА_8 пакет з її майном. Заволодівши чужим майном та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 348,01 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд у вироку не зазначив чому виправлення Казарян не можливе без ізоляції від суспільства. Зазначає, що в разі відбування покарання у виді арешту, його буде відраховано з Дніпропетровського державного інституту, в якому він навчається на другому курсі. Вказує, що вину у скоєному злочині визнав повністю та щиро розкаявся, раніше не судимий, за місцем навчання та мешкання характеризується позитивно, потерпілій відшкодував матеріальну та моральну шкоду, яка на суворій мірі покарання не наполягала.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства. На обґрунтування своїх вимог вказує, що призначене судом покарання є надто суворим, обвинувачений вину у скоєному злочині визнав повністю , щиро розкаявся, повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду, раніше ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор зазначає, що при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції потерпіла наполягала на дієвому покаранні, та зазначила, що обвинувачений не відшкодував їй шкоду, лише після винесення вироку потерпілій відшкодовано шкоду. Зазначив, що призначене покарання у виді арешту є справедливим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій ніким не оспорюються, тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення покарання, співмірного зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого.

На думку колегії суддів, при ухвалені вироку судом не дотримані зазначені вимоги, оскільки не в повній мірі враховані фактичні обставини та характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку та всі відомості про особу обвинуваченого.

Так судом першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_7 враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога не перебуває, військову службу в збройних силах не проходив у зв`язку із навчанням, за місцем мешкання охарактеризований позитивно, не працює, студент 2-го курсу Дніпропетровського державного інституту фізкультури та спорту, раніше не судимий, не одружений.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної ст. інспектором Добропільського міськрайонного відділу з питань пробації, органом пробації визначено ризик вчинення повторного кримінального правопорушення як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Також судом враховано обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції проте вважає, що за своїм розміром призначене покарання неможна визнати справедливим в розумінні ст. 414 КПК України, в наслідок його суворості.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 повністю визнав вину, щиро розкаявся, має постійне місце мешкання, характеризується позитивно, раніше не засуджений і до кримінальної відповідальності не притягувався, вказаний злочин ним скоєно вперше, тяжких наслідків вказаним злочином не настало, навчається в Дніпропетровському державному інституті фізкультури та спорту.

Колегія суддів зазначає, що обвинуваченим добровільно відшкодовано шкоду потерпілій ОСОБА_8 , яка претензій до останнього не має, цивільний позов не заявляла, та в своїй апеляційній скарзі просить призначити обвинуваченому покарання не пов?язане з ізоляцією від суспільства.

Беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення висновком Добропільського МРВ з питань пробації від 06.03.2018 року встановлено, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та може становити середню небезпеку для суспільства.

Враховуючи зазначені вище обставини обставини, думку потерпілої, яка на час апеляційного розгляду просить обвинуваченому призначити покарання не пов?язане з ізоляцією від суспільства, суспільну небезпеку скоєного злочину, єдиний епізод злочинної діяльності, враховуючи поведінку обвинуваченого, що передувала події злочину та поведінку після вчинення злочину, а саме визнання вини та повідомлення фактичних обставин, чим сприяв розкриттю злочину, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є студентом Дніпропетровського державного інституту фізкультури та спорту, щире каяття у вчиненому.

Беручи до уваги обставину яка пом?якшує покарання, щире каяття, та обтяжує покарання, скоєння злочину в стані алкогольного сп?яніння, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбування основного покарання, тобто вважає за можливе призначити покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи вимоги ст. ст. 65, 66 КК України, колегія суддів вважає, що рішенням колегії суддів про пом`якшення ОСОБА_7 покарання будуть дотримані загальні засади призначення кримінального покарання, зокрема принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а покарання у виді громадських робіт, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого діяння, буде справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи в сукупності всі вищевикладені обставини, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання слід змінити, задовольнивши апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року в частині призначення покарання, змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді