Провадження №1-кп/761/1722/2018
В И Р О К
Іменем України
18 жовтня 2018 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 120 181 001 000 050 65 від 03.05.2018, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Осламів Віньковецького району Хмельницької області, громадянин України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює лікарем-ортопедом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , раніше не засуджувався,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти громадської безпеки за таких обставин.

ОСОБА_5 17.05.2018, приблизно о 16 годині 35 хвилин, перебував в одній з лісосмуг розташованих в смт. ГончарівськеЧернігівського району Чернігівськоїобласті, де знайшов 5 паперових коробок із предметами, схожими на патрони, загальною кількістю 150 штук та поклав їх до свого рюкзака, які в подальшому переніс до свого тимчасового місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 та зберігав їх там до проведення обшуку 19.05.2018. Виявлені та вилучені патрони згідно з висновком експерта № 8-5/557 від 23.05.2018 належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям. Патрони придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході розгляду справи між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості від 18.10.2018, яку сторони, включаючи захисника, просили затвердити.

Відповідно до угоди обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні за викладених у цьому вироку обставин інкримінованого йому злочину.

Відповідно до наданої угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди, щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .
Також сторонами узгоджене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладення та її затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, перевіривши останню, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України інкримінований ОСОБА_5 злочин віднесений до тяжких злочинів.

У цьому кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст. 472 КПК, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого відповідно до Кримінального кодексу України, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Сторонами узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК. Угода підписана сторонами із зазначенням дати.

У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що розуміє суть обвинувачення, повністю визнає свою вину у вчиненні вказаного злочину, згоден з видом покарання, підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та вказав, що ознайомлений з наслідками не виконання угоди, наполягає на її затверджені.
З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнав свою винуватість добровільно, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України,наявні підстави для застосування ст. 69 КК України, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 572 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Питання долі речових доказів необхідно вирішувати у відповідності із ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65, ст. 69, ч. 1ст. 263 КК України, ст. 373, ст. 374 ст. 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 18.10.2018, укладену між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 120 181 001 000 050 65 від 03.05.2018, затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Процесуальні витрати у сумі 572 гривні стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1