Справа № 381/3634/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/962/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 18.09.2018
УХВАЛА
іменем України

18 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000975 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2018 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, маючий 2 групи інвалідності, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.03.1988 року Печерським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяця 7 днів; 22.01.1993 року Каменобродським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна та примусовим лікуванням від алкоголізму, звільнений 23.03.1996 року з Брянковської ВК № 11 Луганської області по відбуттю строку покарання; 05.03.1997 року Мінським районним судом міста Києва за ст. ст. 208, 215-3 ч. 2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 26.08.1999 року з Білоцерківської ВК №35 Київської області по відбуттю строку покарання; 29.05.2000 року Київським районним судом міста Донецьк за ст. 229-6 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, звільнений 09.10.2000 року з Ждановської ВК № 3 Донецької області по відбуттю строку покарання; 02.04.2003 року Святошинським районним судом міста Київ за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 26.12.2003 року Фастівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 69, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 21.04.2006 з Ірпінської ВК № 132 Київської області умовно-достроково на невідбуту частину покарання 10 місяців 9 днів; 26.03.2010 року Голосіївський районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 358 КК України до обмеження волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 03.04.2013 року Фастівським місцевим судом Київської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 13.04.2017 року з Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Вироком вирішено питання щодо процесуальних, судових витрат та речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 12.09.2017 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи по вулиці Героїв Танкистів в місті Фастові Київської області, побачив паперовий згорток, який знаходився на землі в траві, після чого вирішив дізнатися, що в середині. Розгорнувши його, він побачив суху, подрібнену речовину рослинного походження, по зовнішньому вигляду та характерному запаху якої, зрозумів, що це конопля, оскільки раніше неодноразово вживав перероблені рослини коноплі шляхом паління. В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів, ОСОБА_8 , підняв зазначений згорток з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору та поклав до свого заднього правого карману джинсів та в подальшому зберігав з метою особистого вживання шляхом паління без мети збуту. 12.09.2017 року близько 19 год. 00 хв. при проведенні особистого обшуку ОСОБА_8 у правому задньому кармані джинсів, в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилася суха подрібнена речовина рослинного походження зовні схожа на канабіс. Згідно висновку експерта №11-2/6436 від 20.09.2017 року встановлено, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 9,33 г. Канабіс згідно «Списку №1 Наркотичних засобів, обіг яких обмежено» в «Таблиці 1» «Переліку наркотичних засобів, психот ропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 зі змінами внесеними згідно постанови КМУ №1890 від 12.12.2002 року, №518 (518-2008-п) від 4.06.2008 року, № 1298 від 02.12.2009 року, № 373 від 31.05.2010 року, № 4 від 05.01.2011 року, № 327 від 02.03.2011 року, №796 від 27.07.2011, №1050 від 05.10.2011, №248 від 29.02.2012, №408 від 23.05.2012, №800 від 22.08.2012, №1129 від 05.12.2012, №15 від 09.01.2013, №234 від 08.04.2013 та №712 від 26.12.2014, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс - цілі або різного ступеня подрібнення будь - які частини рослини роду коноплі або їх суміш, незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою масою від 5 г до 500 г, тобто становить розмір наркотичного засобу, за придбання та зберігання якого настає кримінальна відповідальність.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції переглянути та призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Зазначає, що суд при призначені йому покарання не повній мірі врахував його особу, а саме його стан здоров`я, оскільки він має другу групу інвалідності, хворіє на туберкульоз. Його дружина також має другу групу інвалідності, потребує постійної опіки. Крім того, у нього є неповнолітній син.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано стан здоров`я ОСОБА_8 та його дружини, вважає, що вибрано не доцільну міру покарання, тому просить змінити вирок Фастівського міськрайоного суду від 24.07.2018 року щодо ОСОБА_8 , застосувавши до нього ст. 69 КК України, та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 - захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами у їх сукупності, які учасниками судового провадження не оспорювались та досліджувались судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційному перегляду не підлягають на підставі ч. 2 ст. 394 КПК України.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повністю дотримався вимог зазначеної норми кримінального закону, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом першої інстанції визнано та враховано його щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.
Доводи обвинуваченого та його захисника про неврахування судом першої інстанції стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , були ретельно перевірені колегією суддів. Однак, із медичної документації, складеної стосовно ОСОБА_8 , яка міститься у матеріалах кримінального провадження, не встановлено такого стану здоров`я обвинуваченого, який би унеможливлював відбування ним покарання, або свідчив про наявність підстав для його пом`якшення.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, оскільки ОСОБА_8 характеризується позитивно, визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся. Підстав для застосування ст. 69 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом першої інстанції вироку щодо ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий
Судді: