Справа № 495/7266/16-к
№ провадження 1-кс/495/4047/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
21.08.2018 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням, у якому просить скасувати арешт на 13/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , житловою площею 45,9 кв.м., що належить ОСОБА_5 , накладений відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 28.09.2016 року, серія та номер: 11-сс/785/1356/16.
Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що в рамках кримінального провадження №0000645 від 11.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.09.2016 року було накладено арешт на 13/100 частин домоволодіння, по АДРЕСА_1 , житловою площею 45,9 кв.м., що належать ОСОБА_5 згідно свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 від 02.08.2003 року, зареєстровано в реєстрі за №4321.
Заявник вказує, що постановою слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , кримінальне провадження № №0000645 закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому, вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна на вищевказаний об`єкт нерухомості відпала потреба. Окрім того, наслідки арешту майна порушують законні права ОСОБА_4 , як єдиного спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , оскільки жінка не має можливості оформити свої спадкові права, розпоряджатися вищезазначеним об`єктом нерухомості, яке було набуте на законних підставах її чоловіком.
На підставі вищевикладених обставин, ОСОБА_4 просить задовольнити клопотання.
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила скасувати арешт майна.
Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить відповідна розписка, яка міститься в матеріалах справи.
Вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000645 від 11.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.09.2016 року було накладено арешт на 13/100 частин домоволодіння, по АДРЕСА_1 , житловою площею 45,9 кв.м., що належать ОСОБА_5 згідно свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 від 02.08.2003 року, зареєстровано в реєстрі за №4321.
Постановою слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 від 09.07.2018 року (а.с 14), кримінальне провадження № №0000645 закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна на вищевказаний об`єкт нерухомості. Наслідки арешту майна порушують законні права ОСОБА_4 , як єдиного спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , оскільки жінка не має можливості оформити свої спадкові права, розпоряджатися вищезазначеним об`єктом нерухомості, яке було набуте на законних підставах її чоловіком ОСОБА_5 . Право власності останнього на вказане майно підтверджується свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 від 02.08.2003 року, зареєстровано в реєстрі за №4321, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Білгород-Дністровським МБТІ від 19.08.2003 року № 1275876 (а.с. 7-8)
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відпала необхідність арешту даного майна зважаючи на те, що кримінальне провадження №0000645 від 11.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, в межах якого накладено арешт на зазначене майно, закрито постановою слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 09.07.2018 року (а.с 14), за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тому обмеження користування даним майном може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав ОСОБА_4 , що є неприпустимим, у зв`язку з чим, вважаю необхідним скасувати арешт майна, накладений ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.09.2016 року по справі № 11-сс/785/1356/16.
Керуючись ст. ст. 100, 170, 172, 173, 174 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт на 13/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , житловою площею 45,9 кв.м., що належить ОСОБА_5 , накладений відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 28.09.2016 року по справі № 11-сс/785/1356/16.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя