Справа № 752/3645/18
Провадження №: 1-кс/752/3250/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0000867, клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна, -
встановив:
адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно - квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , з ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам будь-яким способом розпоряджатися, користуватися, відчужувати, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вказаного майна.

Адвокат надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити з викладених підстав.
Слідчий Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, матеріали надані слідчому судді, прихожу до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що 31 січня 2018 року слідчим Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 за заявою ОСОБА_4 за № 0000867 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство).

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_4 великої суми грошових коштів, попрохав ОСОБА_4 позичити такі грошові та запевнив її в серйозності своїх намірів та можливостей щодо повернення таких.

02 червня між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за реєстровим №1766 від 02 червня 2016 року (надалі Договір позики).

Предметом Договору позики є надання ОСОБА_4 у власність ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 611 360,23 грн., що станом на день укладення цього Договору є еквівалентом суми 21 800,00 Евро.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Договором позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , додатково було укладено Іпотечний договір від 02 червня 2016 року, який також було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за реєстровим №1767 від 02 червня 2016 року (надалі Договір іпотеки).

Предметом іпотеки за вищевказаним Договором є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 (надалі Договір іпотеки).

Цього ж дня, 02 червня 2016 року, ОСОБА_4 , відповідно до Договору позики, було добровільно передано ОСОБА_5 грошові кошті в розмірі 611 360,23 грн., що станом на день укладення цього Договору є еквівалентом суми 21 800,00 Евро, про що ОСОБА_5 , додатково склав розписку від 02 червня 2016 року, задля приховання своєї мети заволодіння чужим майном.

Відповідно до умов Договору позики ОСОБА_5 зобов`язався повернути ОСОБА_4 всю суму позичених коштів до 02 вересня 2016 року включно, а у випадку неповернення таких коштів, задовільнити вимоги іпотекодержателя, тобто ОСОБА_4 шляхом передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, з моменту укладання договору позики, ОСОБА_5 жодної сплати не здійснив та після спливу строку повернення позичених грошей, став уникати зустрічей, спочатку в телефонних розмовах обіцяв, що поверне грошові кошти пізніше, і такі обіцянки продовжувались до грудня 2017 року.

На початку січня 2018 року ОСОБА_4 та її чоловікові ОСОБА_9 стало відомо, що ОСОБА_5 взагалі заперечує будь-яке відношення до укладених договорів та розповсюджує абсурдну інформації про те, що він взагалі не підписував жодного з вищезазначених договорів, крім цього заперечує факт існування будь-яких відносин з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілої, у Договорі позики та Договорі іпотеки наявні підписи, які виконані власноручно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що завірені підписом і печаткою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

За вказаних умов, умисні дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він на момент укладення Договору позики він взагалі немав наміру ані повертати гроші, ані забезпечувати їх поверненнявідповідно до умов Договору іпотеки.

Тому, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 внаслідок шахрайських дій, шляхом обману, незаконно заволодівмайном ОСОБА_4 у сумі 21 800,00 Евро, та зважаючи на те, що з цього приводу здійснюється досудове розслідування в якому потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у розмірі 698 101,40 (шістсот дев`яносто вісім тисяч сто одну) гривен 40 коп., що є гривневим еквівалентом (відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України, станом на день звернення з цивільним позовом, на сайті https://bank.gov.ua/, 1 євро = 32,0230 грн.) позичених грошових коштів у розмірі 21 800,00 Євро, та 100 000 (сто тисяч) гривен 00 коп. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні такого провадження шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом Договору іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1 , з метою відшкодування шкоди завданої злочином.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Беручи до уваги наведене, слідчий суддя приходить висновку, що адвокатом в клопотанні доведено, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , може призвести до негативних наслідків таких, як подальше відчуження такого нерухомого майна, що в подальшому позбавить потерпілого на відшкодування завданої шкоди.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,-
ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , заборонивши ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам будь-яким способом розпоряджатися, користуватися, вчиняти будь-які інші правочини щодо вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: