Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/2649/2018 Справа №641/7953/17
УХВАЛА
30 серпня 2018 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.
Відповідно до ст.. 2 КПК України , завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів. Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбаченихстаттею 206 Кримінального процесуального кодексу України.
Стаття 21 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, що беруть участь у кримінального судочинстві» чітко визначено, що підставою для скасування заходів безпеки, що здійснюються відповідно до цього Закону, може бути:
а) закінчення строку конкретного заходу безпеки;
б) усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну осіб, взятих під захист;
в) систематичне невиконання особою, взятою під захист, законних вимог органів, що забезпечують безпеку, якщо ця особа письмово була попереджена про можливість такого скасування.
Приводом для скасування заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути:
а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича, щодо якого були застосовані заходи безпеки;
б) отримання достовірної інформації про усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
Ч. 5 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, що беруть участь у кримінального судочинстві» передбачено, що за наявності підстав для скасування заходів забезпечення безпеки органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом виноситься мотивована постанова чи ухвала про їх скасування, яка письмово доводиться до відома особи, зазначеної у статті 2 цього Закону.Це рішення може бути оскаржено заінтересованою особою прокурору, до відповідного вищого органу, що забезпечує безпеку, а також у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, до суду.
Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Враховуючи те, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 22.08.2018 не містить достатніх мотивів, які є підставами для її прийняття, висновок слідчого щодо відсутності необхідності продовження застосування заходів безпеки відносно потерпілого ОСОБА_3 було зроблено передчасно, отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, і підлягає скасуванню.
Крім того, взагалі є незрозумілим висновок слідчого, викладений в постанові від 22.08.2018 року, щодо необхідності скасування заходів безпеки потерпілого ОСОБА_3 , оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17.08.2018 року т.в.о начальника СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській облшасті ОСОБА_6 в своєму рапорті вказує, що немає підстав для зняття заходів безпеки з потерпілого ОСОБА_3 .
Що стосується вимоги ОСОБА_3 про відновлення заходів безпеки стосовно нього, слідчий суддя, враховуючи положення ч.2 ст. 307 КПК України щодо видів ухвал, які можуть бути постановлені за результатами розгляду скарги, а також вимоги ч.2 ст. 19 Конституції України про обов.язок державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі вмежах повтоважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, вважає винесення ухвали про відновлення заходів юезпеки відносно потерпілого в межах розгляду данної скарги неможливо.
Керуючись ст. ст. 110, 303, 303-307, 309, 372 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
В іншій частині відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1