Справа № 548/1692/18
Провадження №1-кс/548/510/18
У Х В А Л А

13.09.2018 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ( далі по тексту слідчийза погодженням прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна.

Клопотання уповноважений слідчий обгрунтовує тим, що 04.09.2018 року в період часу з 22 години до 23 год. 50 хв. ОСОБА_5 через вікно проник до житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , звідки умисно, з корисливих спонукань, тажмно викрав 4 000. грн., 27000 російських рублів, чим завдав цій потерпілій шкоди на загальну суму 15 000 грн.

По даному факту 05.09.2018 року органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

11.09.2018 року ОСОБА_5 добровільно видав взуття в якому останній перебував на момент вчинення ним злочину, а саме кросівки фірми "NIKE".
11.09.2018 року за постановою слідчого вказані кросівки визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000490.

Слідчий зазначає, що згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучені кросівки є майном, на якому збереглися сліди злочину, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Як вказує слідчий з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, є потреба накладення арешту на кросівки, в зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явився подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, дане клопотання підтримав.

Володілець майна ОСОБА_5 , щодо якого є клопотання про арешт, а саме кросівок в судове засідання не з`явився подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повногозадоволення з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04.09.2018 року в період часу з 22 години до 23 год. 50 хв. невідома особа через вікно проникла до житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , звідки умисно, з корисливих спонукань, тажмно викрав 4 000. грн., 27000 російських рублів, чим завдав цій потерпілій шкоди на загальну суму 15 000 грн.

По даному факту 05.09.2018 року органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

11.09.2018 ОСОБА_7 добровільно видав взуття в якому останній перебував на момент вчинення ним злочину, а саме кросівки, які й могли залишити відбиток сліду на підвіконнику.
11.09.2018 року за постановою слідчого кросівки, вилучені в ході огляду, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000490.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту кросівки є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 11.09.2018 року їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні кросівкивідповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на кросівки фірми "NIKE", які 11.09.2018 року добровільно видав ОСОБА_5 ,з позбавленням права розпоряджання та використання, які будуть зберігатися в кімнаті речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол, вул. Незалежності, 80 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Хорольського районного

суду Полтавської області: ОСОБА_1