Справа №489/1307/18 03.07.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0005013

за апеляційною скаргою прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області ОСОБА_5

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2018 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2018 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, - повернуто прокурору для виконання вимог ст.291 КПК України.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 зазначено дані потерпілого у кримінальному провадженні ПП «Засядівко», яке зареєстровано та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, у довідці, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження та не могла бути предметом дослідження на підготовчому судовому засіданні, містяться відомості щодо орендованого складського приміщення ПП «Засядівко» для здійснення останнім фінансових операцій підприємства, в тому числі оприбуткування готівкових коштів від контрагентів та працівників. Адреса складських приміщень ПП «Засядівко» в обвинувальному акті не зазначена, але вказане не є помилкою та не може суттєво перешкодити розгляду справи по суті.

На думку апелянта, у разі виникнення у суду сумнівів щодо підсудності кримінального провадження, таке питання могло бути вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 34 КПК України, а не шляхом повернення обвинувального акта.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 не може бути призначено. Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить визначених відомостей щодо місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки місцем вчинення обвинуваченим дій з привласнення майна ФОП " ОСОБА_8 " зазначено с.Іванівка, Врадіївського району Миколаївської області, а місцем знаходження ФОП " ОСОБА_8 ", грошовими коштами якого заволоділи, зазначено АДРЕСА_2 .

За висновком суду першої інстанції, це не дає можливості визначитися з підсудністю кримінального провадження і викликає обґрунтовані сумніви у можливості розгляду кримінального провадження саме Ленінським районним судом м. Миколаєва.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як видно з обвинувального акта, у ньому зазначено місце вчинення злочину, а саме: Миколаївська область, Врадіївський район, с. Іванівка. Хоча в обвинувальному акті зазначено, що ФОП « ОСОБА_9 » зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , однак це не є підставою вважати, що при складанні обвинувального акта допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п.3 ч.3 ст. 314 КПК України для виконання вимог ст.291 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що у разі непідсудності кримінального провадження Ленінському районному суду м. Миколаєва, таке питання може бути вирішено шляхом направлення кримінального провадження з одного суду до іншого відповідно до ст. 34 КПК України, тобто шляхом прийняття рішення в порядку п.4 ч.3 ст. 314 КПК України.

За таких обставин, прийняте судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є безпідставним. Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 409, 412, 415, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 , - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3