Справа №295/8815/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002025 від 22.03.2016 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого. АДРЕСА_2 , пенсіонера, інваліда 2 групи, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст. 115 ч. 1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2016 близько 21-ї години за телефонним дзвінком невістки, щодо вчинення неправомірних дій її чоловіком відносно неї та їх малолітньої дитини, ОСОБА_11 приїхав до будинку по АДРЕСА_1 , де проживав його син ОСОБА_13 зі сім`єю. Син перебував у стані алкогольного сп`яніння та на зауваження батька щодо поведінки, продовжив конфлікт з батьком, під час якого ОСОБА_13 , не втримавшись на ногах, втратив рівновагу, впавши при цьому, та внаслідок дії невстановленого предмета із твердою плоскою поверхнею, отримав тілесні ушкодження у виді комбінованої травми голови. Вважаючи, що ОСОБА_13 помер, в цей же день у невстановлений час, ОСОБА_11 , з метою приховування смерті завантажив тіло до багажного відділення власного легкового автомобіля, за допомогою якого вивіз тіло на територію лісового масиву, розташованого у північно-західному напрямку, неподалік від «Корбутівського кладовища» м. Житомира, де в подальшому, вважаючи, що смерть ОСОБА_13 вже настала, не впевнившись у цьому внаслідок злочинної недбалості, облив тіло нафтопродуктом і підпалив, та закопав у верхній шар ґрунту.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_13 настала внаслідок важкої комбінованої травми у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась синцем на обличчі, забійною раною на голові, крововиливами в м`які покрови голови, під оболонки і в речовину головного мозку, опіків 3 ст. на голові, що мають ознаки тяжких по причині загрози для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Своїми діями, які виразились у вбивстві через необережність, ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 детально розповів про обставини вчинення злочину, пояснивши, що 05.03.2016 у вечірній час йому на мобільний телефон подзвонила невістка ОСОБА_14 , яка була дуже схвильована та просила про допомогу. В розмові сказала, що чоловік, тобто його син, її дуже сильно ображає, перебуває у нетверезому стані та поводиться агресивно, попросила його приїхати на допомогу, що він і зробив. Коли приїхав до сина додому, то побачив розбите вікно на вході до веранди будинку, ніж, що лежав на тумбочці, в приміщенні шум та крики, нецензурна лайка, син розлючений, невістка та його онук тряслися в кімнаті, дитина плакала. Намагаючись заспокоїти сина, щоб забрати його до іншої кімнати, взяв його за руку, син схопив його за руку також, а іншою намагався вдарити, він намагаючись ухилитися втратив рівновагу та впав спиною на диван, який стояв поруч, син слідом за ним не втримавшись теж впав, але на підлогу, почув, що захрипів. Після падіння син лежав навзнаки, не рухався, він не відчув у нього биття пульсу. В кімнату зайшла невістка, яка працює медсестрою, сказала, що серце не б`ється, зіниці не реагують, від почутого стало погано. Невістка пішла з кімнати, він злякався, що в кімнату може зайти онук та побачить мертвого батька. В подальшому усі дії ніби на автопілоті в машині взяв плащ палатку, помістив в неї тіло сина, потім в багажник, вивіз до кладовища, де й поряд у лісі і закопав, перед тим намагався тіло спалити. Для чого це робив, пояснити не може, так як був у стресовому стані, вважав, що винен у смерті сина. Наступного ранку спілкувався з невісткою, яка повідомила, що знайшла в одязі сина 5 пакетиків коноплі. В останні роки син поводив себе дуже погано, він знаходив у нього і пакетики з білим порошком, щодо поведінки сина звертався до дільничного, адже син все ламав дома, бив невістку, тягав її за волосся, все це відбувалося при малолітній дитині, син навіть протягував руки і до нього, батька, були такі факти, що з ножем погрожував і іншим особам, бігав по вулиці, кричав, що вб`є усіх.

В заяві про скоєння злочину від 22.03.2016 свідок ОСОБА_15 (а.с. 42) вказала, що між нею та загиблим був конфлікт, чоловік намагався спричинити їй тілесні ушкодження, в цей час поряд був малолітній син, а тому вона зателефонувала свекру, ОСОБА_11 , який відтягнув чоловіка від неї, вони потім знаходилися в іншій кімнаті, вона приблизно 2-3 хвилини чула словесні погрози чоловіка щодо його батька, шум, потім стало тихо, свекор її покликав до кімнати, де вона побачила мертвого чоловіка на підлозі з травмою голови.

Свідок в судовому засіданні відмовилася надавати показання відповідно до ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_10 також підтвердила в судовому засіданні, що син після 18 років став вживати наркотики, намагались лікувати, але це не допомагало. Ображав невістку, брався за ніж, були сварки і з батьком, який є врівноваженою людиною, неконфліктною. 4 березня сім`я сина поїхала на весілля, 5 березня приблизно о 7 ранку спілкувалася з сином по телефону, він поводив себе неадекватно, сказав, що приїде додому і все розкаже, але не прийшов. Чоловік в той день був на роботі з 8 ранку, потім невістка розповідала, що мав місце конфлікт з ножем, вона викликала свекра, невістка повідомила, що син поїхав на заробітки, чоловік це підтвердив, невістка попросилася пожити у них. Про події які сталися, стало відомо, коли прийшли працівники міліції.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 підтвердили в судовому засіданні, що можуть охарактеризувати обвинуваченого тільки з позитивної сторони, знають, що мав сина. Щодо сина відомо, що проживав окремо від батьків, поведінка не завжди була доброю, щодо подробиць конфлікту між обвинуваченим та сином 5 березня 2016 року не знають нічого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 319 від 26.05.2016 (а.с. 125) смерть потерпілого настала внаслідок важкої комбінованої травми у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась синцем на обличчі, забійною раною на голові, крововиливами в м`які покрови голови, під оболонки і в речовину головного мозку, опіки 3 ст. на голові мають ознаки тяжких по причині загрози для життя, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Аналогічний висновок наданий експертною комісією, в якому окремо зазначено, що травма голови могла бути отримана внаслідок падіння навзнак з прискоренням чи без нього з ударом потиличною ділянкою об тверду пласку поверхню (висновок № 59 від 15.06.2016 а.с. 176).

В судовому засіданні при роз`ясненні висновку комісійної експертизи експерт ОСОБА_22 підтвердив висновки експертизи, зазначивши, що травма голови у загиблого могла бути спричинена внаслідок падіння з висоти власного зросту (а.с. 204).

При огляді місця пригоди місця виявлення трупа були виявлені і рештки одягу, за висновком експерта № 10/49 від 5.05.2016 (а.с. 149) на досліджених фрагментах цього одягу виявлені сліди зміненого світлового нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива), встановити вид нафтопродукту не виявилось можливим з причин його фізико-хімічних змін у процесі випаровування та окиснення.

Оцінивши надані докази в своїй сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого з урахуванням обставин справи підлягають кваліфікації за ст. 119 КК України, як вбивство через необережність.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині. При цьому суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Питання про умисел слід вирішувати відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я»виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

В цій же постанові вказано, що не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В п. 26 Постанови зазначено, що «Вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень, внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якість, конкретні обставини, які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачати)».
Дії обвинуваченого 5.03.2016 під час конфлікту з загиблим не були направлені на заподіяння смерті останньому, що підтверджено висновком експертів про можливість отримання черепно-мозкової травми внаслідок падіння з висоти власного зросту, а не внаслідок нанесення ударів, що також підтверджує показання обвинуваченого про обставини отримання загиблим ушкодження. Окрім того при огляді трупа не були виявлені тілесні ушкодження характерні для активного супротиву та боротьби, про що також вказано в експертних висновках.
Додатковим фактором, що перебуває у причинному зв`язку зі смертю є опіки, отримані від дії джерела високої температури. Послідовність отримання таких ушкоджень визначена у висновках експертів, при цьому на першому місці стоїть травма голови, а в послідуючому «опіки м`яких тканин голови; все це у сукупності має ознаки тяжких по причині загрози для життя, виникли від дії твердого тупого предмету з плоскою переважаючою поверхнею який діяв в напрямку ззаду наперед та знизу догори по відношенню до вертикальної осі тіла з послідуючою дією джерела високої температури, можливо вогню від запалювання бензину, про що свідчить його запах від останків трупа».
Оскільки обвинувачений сприйняв стан потерпілого після отримання травми голови як настання смерті, і його послідуючі дії були направлені на приховування цієї обставини, тобто дії ОСОБА_11 у своїй послідовності мають ознаки спричинення тяжких тілесних ушкоджень з необережності, що в наступному призвели до заподіяння смерті потерпілого з необережності, через неможливість сприйняття та розуміння дійсних обставин самим обвинуваченим.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений характеризується позитивно за місцем роботи і проживання; маючи пенсійний вік - працює; не перебуває на обліку, як особа, схильна до вчинення правопорушень; за висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи психічними захворюваннями не хворів та не хворіє, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

З урахуванням зазначених обставин, в тому числі тяжкості злочину, протиправної поведінки загиблого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого з урахуванням позиції потерпілої, того, що обвинувачений є інвалідом 2 групи, раніше не судимий, можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України.

Питання щодо процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України, щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов відсутній. Запобіжний захід відсутній. Строк дії попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати у строк відбуття покарання відповідно до ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 р. по 1 квітня 2016 року.

Стягнути з засудженого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів при проведенні судових експертиз у розмірі 880 грн. 40 коп..

Речові докази DVD-R диски з записами слідчого експерименту залишити в матеріалах провадження; змиви речовин, виріз з ковдри, рештки одягу знищити; документи, плащ палатку та одяг залишити у потерпілої.

Скасувати арешт на майно легковий автомобіль марки «ВАЗ-21140», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_23

ОСОБА_3