Справа № 464/6979/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/125/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишня, Городоцького району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 3.06.2013 року),

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 03.06.2013 року), та призначено йому покарання - штраф у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень, з позбавленням права займати посади в органах державної влади строком на 1 рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 заставу залишено без змін. Після набрання вироком законної сили суму внесеної застави в розмірі 91 800 грн. (згідно квитанції №53 від 05.06.2013 року) вирішено повернути застоводавцю ОСОБА_9 .

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, працюючи у відповідності до наказу начальника Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби № 7-0 від 23 березня 2012 року на посаді начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Галицькому районі м. Львова, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, 3 червня 2013 року одержав у фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 8000 гривень за не ініціювання проведення перевірки його підприємницької діяльності за період з квітня 2012 року по травень 2013 року та не переведення його з спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування.

Так, ОСОБА_6 , будучи обізнаним з порядком проведення перевірок дотримання податкового законодавства, будучи службовою особою категорії «С», використовуючи надану йому владу та службове становище всупереч інтересам служби, за наявності інформації про порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 , який перебував на другій групі спрощеної системи оподаткування, умов застосування цієї системи в частині заборони надання послуг юридичним особам, які не були платниками єдиного податку, не організував та не забезпечив надання керівництву ДПІ у Галицькому районі м. Львова обґрунтованих пропозицій щодо необхідності проведення невиїзної позапланової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, маючи умисел на отримання від останнього неправомірної вигоди.

17.05.2013 року, близько 16 год. 30 хв., в приміщенні ДПІ у Галицькому районі м. Львова, що на вул. Стрийська, 35 у м. Львові, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 про можливість за неправомірну вигоду в сумі 8000 грн. не ініціювати проведення перевірки відносно останнього.

3.06.2013 року, близько 16 год. 20 хв., в приміщенні ДПІ у Галицькому районі м. Львова, що на вул. Стрийська, 35 у м. Львові, ОСОБА_10 передав ОСОБА_6 обумовлену вигоду в сумі 8000 грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року змінити та призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян без призначення додаткового покарання.

Вважає, що покарання, призначене ОСОБА_6 , не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції, обравши обвинуваченому покарання найменш суворе з передбачених санкцією даної статті, визначив максимальний розмір цього покарання, необгрунтувавши такий розмір у вироку. Призначаючи ОСОБА_6 максимально передбачений санкцією статті штраф, суд не врахував майновий стан обвинуваченого, а також не врахував, хоч і прописав це у вироку, наявність на утриманні непрацездатної матері.

Також суд першої інстанції не обговорив, чи наявні передбачені ст. 69 КК України підстави для непризначення додаткового покарання. Суд першої інстанції у вироку не обгрунтував, чому, за умов, що ОСОБА_6 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся у вчиненому, та не застосував норми ст. 69 КК України.

В суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_8 подала клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 368 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, які суд апеляційної інстанції розцінює, як зміни до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, виступ прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги не заперечив, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа, яка вчинила злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.8 постанови від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За змістом ст. 49 КК України закінчення строків давності є безумовною та імперативною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності здійснюється в порядку ст. 284 КПК України.

Виходячи із встановленої ст.12 КК України класифікації, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 368 КК України (в редакції станом станом на 3.06.2013 року), є злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу, арешту та позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення 3 червня 2013 року, від дня вчинення злочину до часу розгляду справи судом апеляційної інстанції пройшло більше п`яти років, на протязі цього часу він не ухилявся від слідства і суду, не вчиняв будь-яких нових злочинів.

Отже, в даному випадку наявні усі передбачені ст. 49 КК України умови звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 368 КК України, обвинувальний вирок - скасуванню, а справа закриттю відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6 - скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4