провадження 1-кс/760/6916/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову заступника керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 03 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000189 від 03 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить:
- скасувати постанову заступника керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 03 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання;
- зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України допитати в якості свідка прокурорів спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000189 від 03 березня 2018 року.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу та просив задовольнити з підстав викладеній у ній.
Уповноважена службова особа Національного антикорупційного бюро України в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою причини своєї неявки суду не повідомила.

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що Національне антикорупційне бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000189 від 03 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 387 Кримінального кодексу України.
Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що постановою заступника керівника управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від 03 травня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого від 26 квітня 2018 року щодо допиту у якості свідків прокурорів спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000189 від 03 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 387 КК України.
Відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_3 07 травня 2018 року останній отримав лист №131-201/17863 від 03.05.2018 та копію постанови заступника керівника Управління внутрішнього контролю від 03.05.2018 про відмову в задоволенні клопотання від 26.04.2018 року, щодо допиту у якості свідків прокурорів спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000189 від 03 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 387 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що заявником оскаржується постанова детектива, яка на його думку є необґрунтованою.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В положеннях ч. 2 ст. 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
Відповідно до приписів частин 1 та 4 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень статті 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Вбачається, що при прийнята Постанови про відмову в задоволенні клопотання від 03 травня 2018 року детективом не було дотримано всіх вимог статті 110 КПК України, оскільки у вказаній Постанові не зазначено належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання, що не узгоджується з положеннями частини 5 статті 110 КПК України.
Слідчий суддя зазначає, що до його повноважень не належить вирішувати питання чи можуть покази прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть мати доказове значення для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, однак констатує, що детектив лише зазначив, що покази даних свідків не є предметом доказування, що безпосередньо вказано у постанові. не вирішуючи питання.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови заступника керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 03 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000189 від 03 березня 2018 року, саме у зв`язку із її невмотивованістю, а не у зв`язку із тим, що покази відповідних свідків можуть мати значення для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
Згідно частини 2 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до частини 5 статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Щодо вимог заявника про зобов`язання допитати в якості свідків прокурорів, слідчий суддя зазначає, що враховуючи самостійність слідчого (детектива) у своїй процесуальній діяльності та неможливість втручання в неї, відсутні правові підстави для задоволення вимоги скарги потерпілого ОСОБА_3 в частині зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України допитати в якості свідка прокурорів спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Разом із тим, слідчий суддя погоджується із тим, що при проведенні досудового розслідування слідчий, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за його переконанням, для прийняття вмотивованого рішення, однак з метою з`ясування всіх обставин справи і зокрема щодо вирішення питання чи може проведення допиту свідків мати значення під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що детектив повинен повторно розглянути клопотання потерпілого щодо допиту свідків та прийняти за наслідками його розгляду відповідне процесуальне рішення.
З наведених вище підстав слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПУ України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити, частково.
Скасувати постанову заступника Керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 03 травня 2018 року, про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 387 Кримінального кодексу України.
Зобов`язати детектива, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження розглянути клопотання ОСОБА_3 від 26 квітня 2018 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні.
В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1