Ухвала
Іменем України
21 травня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-5569 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року про відмову в відкритті провадження за нововиявленими обставинами та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року, якою ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року, в якій просив їх скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду (далі ВС) від 23 квітня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 427 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.
Копія ухвали касаційного суду від 23 квітня 2018 року була отримана засудженим 27 квітня 2018 року.
10 травня 2018 рокузасуджений ОСОБА_4 подав повторно касаційну скаргу.

Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Протягом встановленого в ухвалі ВС від 23 квітня 2018 року строку засуджений ОСОБА_4 подав повторну касаційну скаргу, проте не усунув недоліки, які були зазначені.
У повторній касаційній скарзі доводи засудженого фактично є аналогічними доводам касаційної скарги, яку було залишено без руху.
Засуджений ОСОБА_4 у повторній касаційній скарзі, як і у скарзі, яка була залишена без руху, знову зазначає про незаконність оскаржуваних судових рішень, просить їх скасувати, проте й цього разу не наводить обґрунтованих доводів незаконності оскаржуваних судових рішень та відповідних підстав для їх скасування. При цьому засуджений у касаційній скарзі посилається на незаконність вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року, який не є предметом перегляду у даному касаційному провадженні.
Крім того, у повторній касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вдруге ставить вимогу про скасування вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року, ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року, всіх інших ухвал які постановлені суддею ОСОБА_5 за 22 травня 2017 року та 16 липня 2017 року, а також постановити свій вирок, проте викладена вимога не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено, яке саме рішення має постановити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6