Справа № 307/140/16-к
Провадження № 1-кп/309/72/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Хуст кримінальне провадження №0000064 внесене до ЄРДР від 22.11.2015 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , 21 листопада 2015 року о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, їдучи по вулиці Горького в с. Грушево, Тячівського району Закарпатської області за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився біля неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка йшла пішки по вулиці в попутному з ним напрямку, запропонував підвезти її додому, на що вона погодилася. Після цього ОСОБА_7 відвіз ОСОБА_9 на територію недіючої ферми в с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, де, знаходячись на передньому сидінні у вказаному автомобілі разом з ОСОБА_9 , з погрозою застосування фізичного насильства, почав примушувати ОСОБА_9 вступити з ним у статеві зносини. Після того, як ОСОБА_9 відмовилася і вийшла з автомобіля, ОСОБА_7 вийшов за нею, схопив її та силоміць затягнув до салону автомобіля на заднє сидіння, де, із погрозою застосування фізичного насильства, проти волі потерпілої, стягнув з неї штани та нижню білизну, після чого зняв з себе штани та труси і вступив з нею в статевий акт природним способом. ОСОБА_7 , 21 листопада 2015 року о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, їдучи по вулиці Горького в с. Грушево, Тячівського району Закарпатської області за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився біля неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка йшла пішки по вулиці в попутному з ним напрямку, запропонував підвезти її додому, на що вона погодилася. Після цього ОСОБА_7 відвіз ОСОБА_9 на територію недіючої ферми в с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, де, знаходячись на передньому сидінні у вказаному автомобілі разом з ОСОБА_9 , з погрозою застосування фізичного насильства, почав примушувати ОСОБА_9 вступити з ним у статеві зносини. Після того, як ОСОБА_9 відмовилася і вийшла з автомобіля, ОСОБА_7 вийшов за нею, схопив її та силоміць затягнув до салону автомобіля на заднє сидіння, де, із погрозою застосування фізичного насильства, проти волі потерпілої, стягнув з неї штани та нижню білизну, після чого зняв з себе штани та труси і вступив з нею в статевий акт природним способом.

Правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 152 КК України зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчиненого щодо неповнолітньої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав. Суду пояснив, що 21 листопада 2015 року, близько обіду, він поїхав на автомобілі марки «ВАЗ 21090», державний номерний знак НОМЕР_1 , купити дитячу ванночку, оскільки в цей день він забрав дружину та новонародженого сина із пологового будинку. Купивши ванночку, поклав її на заднє сидіння автомобіля. Їдучи ввечері в с. Грушево Тячівського району Закарпатської області на підйомі до своєї вулиці він зустрів потерпілу ОСОБА_9 . Вона сіла до нього в автомобіль і вони поїхали. В цей час він перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як вживав з друзями спиртні напої протягом дня. Він відвіз потерпілу додому. В 19 год. 30 хв., за київським часом, він був вже вдома. Після того як він відвіз потерпілу, сам поїхав додому, поставив автомобіль у двір, зайшов у будинок і ліг спати. До події потерпілу знав як далеку родичку, але вони не спілкувалися. Ніяких насильницьких дій щодо потерпілої не вчиняв, не вступав із нею в інтимні стосунки взагалі. Просить його виправдати.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ст.ст. 152 ч.3 КК України в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 , її законний представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися жодного разу. Судом вживалися заходи для забезпечення явки потерпілої та її законного представника для дачі показів. Потерпілою подавались суду неоднократно заяви про небажання приймати участь у судовому засіданні і розгляд кримінального провадження за її відсутності. Судом розцінено дані заяви як наслідок отриманої психологічної душевної травми і небажання її поглибення. Враховуючи наведені обставини та заяви потерпілої, її законного представника та те, що злочин вчинено щодо неповнолітньої особи суд приходить до висновку про розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України у відсутності потерпілої та законного її представника.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що мати обвинуваченого часто їздила на заробітки, тому вона як сусідка обвинувачуваного, добре знає його, неодноразово допомагала йому. 26 листопада 2015 року бачила обвинувачуваного за кермом його автомобіля, він забирав із пологового будинку дитину із дружиною. Їздив у м.Тячів за ванночкою та підгузками. Приблизно о 19 годині бачила його вдома в стані сильного алкогольного сп`яніння. Ніяких відносин між обвинуваченим та потерпілою до події не було, вони є далекими родичами і потерпіла є достатньо замкнутою особою.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердив, що з обвинуваченим вони друзі. Обвинувачений прийшов до них близько 13:00 години 21 листопада 2015 року, після чого поїхав купити дитячу ванночку, так як в нього народилася дитина. Обвинувачений пропонував вжити горілку, так як в нього народилася дитина, і вони випили 2 пляшки горілки. Потім обвинувачений поїхав додому, оскільки знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння. Вранці дізнався про подію.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що обвинувачений являється її сином. В порядку ст. 63 Конституції України відмовилась від дачі показів.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердила, що обвинувачений ОСОБА_7 являється її чоловіком. В порядку ст. 63 Конституції України відмовилась від дачі показів.

Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що оглядала потерпілу на наступний день після події 22 листопада 2015 року. Напередодні, знаючи про подію вона попередила слідчого, щоб повідомили потерпілу не робити гігієнічних процедур і вона потерпілу огляне зранку. По телефону було також домовлено оглянути потерпілу зранку в гінеколога. Потерпіла їй розповідала, що коли вона йшла за продуктами, їй зупинився на автомобілі односельчанин ОСОБА_16 , до якого вона сіла в автомобіль на переднє сидіння і вони поїхали в магазин. З магазину вони поверталися іншою дорогою. Також потерпіла їй пояснювала, що в неї з обвинуваченим були насильницькі орогенітальний та природний акт. Крім того, потерпіла розповідала, що вона виривалася від обвинуваченого, втікала, і била його руками по голові. Обвинувачений посадив її на заднє сидіння, роздягнув її і примусив до статевого акту в неприродній спосіб. Експерт побачила розриви на дівочій пліві потерпілої, що свідчить про статевий акт природнім способом і вкладається в час пригоди. Що ж до тілесних ушкоджень потерпілої експерт повідомила вони могли бути отримані як під час даного статевого акту, так і при інших обставинах і не є характерними для насильницького статевого акту. Після цього вона поїхала в райвідділ міліції, де мала оглядати обвинуваченого. В обвинуваченого ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не було.

З протоколів огляду місця події від 22.11.2015 року та доданих до них фототаблиць встановлено місце вчинення злочину (т.1 а.с.69-95).

З протоколу слідчого експерименту від 25.11.2015 року, проведеного з участю потерпілої ОСОБА_9 , встановлено місце і спосіб вчинення злочину (т.1 а.с.100-102).

Згідно висновку експерта від 02.12.2015 року за №975 в освідчуваного ОСОБА_7 , 1988 року народження, яких-небудь видимих тілесних ушкоджень на день огляду не виявлено (т.1 а.с.103-104).

Згідно висновку експерта від 09.12.2015 року за №3654 в результаті проведеної судово-токсикологічної експертизи крові з вени громадянина ОСОБА_7 , 1988 року народження, в крові, забір якої було проведено 22.11.2015 року, о 3 годині 50 хвилин, виявлено етиловий спирт в концентрації 1,49 %. На момент вчинення кримінального правопорушення 21.11.2015 року, близько 18 години, кількість алкоголю в крові становила 3,15 % етилового спирту, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. В крові, забір якої було проведено 22.11.2015 року, о 3 годині 50 хвилин, не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери (т.1 а.с.105-107).

Згідно висновку експерта від 15.12.2015 року за №843 кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосорологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (т.1 а.с.108-109).

Згідно висновку експерта від 24.12.2015 року за №864 у мазках /об.№№1,2/ та у тампоні /об.№3/ з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_9 сперматозоїди не знайдені (т.1 а.с.110-111).

Згідно висновку експерта від 17.12.2015 року за №164 у неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлена достатня активність естрогенних гормонів, про що свідчить глікогенів індекс 72% та індекс дозрівання, який відповідає ІІ-ІІІ типу реакції мазка (т.1 а.с.112-114).

Згідно висновку експерта від 21.12.2015 року за №162 в мазках-відбитках та змиві з статевого члена підозрюваного ОСОБА_7 , 1988 року народження (об. №№1, 2) епітеліальних клітин піхви не знайдено. В мазках-відбитках та змиві з статевого члена (об. №№1, 2) підозрюваного ОСОБА_7 кров не виявлена (т.1 а.с.116-119).

Згідно висновку експерта від 22.12.2015 року за №163 при судово-цитологічному дослідженні речового доказу, вилученого у ОСОБА_7 , а саме: чоловічих трусів, епітеліальні клітини піхви та кров не знайдені (т.1 а.с.122-125).

Згідно висновку експерта від 31.12.2015 року за №866 кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцетарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Об`єкти №№1-10, вилучені з салону автомобіля марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , є волоссям і походить з голови людини. Характер кореневих кінців волосся №№3, 8, 9 (у вигляді косої крупногорбистої поверхні з лінійним розтріскуванням в глиб кореневої речовини вздовж осі волоса) свідчить про те, що це волосся відділено тупим предметом. Характер кореневих кінців волос №№1, 2, 4, 5, 6, 7, 10 (колбо видна цибулини з залишками піхвових оболонок) свідчить про те, що ці волоси відживлені, вирвані. Волоси №№ 1-10, вилучені з салону автомобіля марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , і зразки волосся з голови потерпілої ОСОБА_9 , піддавались фарбуванню хімічними засобами. При встановленні групової належності волосся за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у волоссі №№ 1-10 виявлений антиген А, отже волосся № 1-10, вилучене з салону автомобіля марки «ВАЗ -21093», держаний номерний знак НОМЕР_1 , могло походити з голови людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілої ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_7 . При порівняльному дослідженні волосся №№1-10 між собою та із зразками волосся з голови потерпілої ОСОБА_9 виявлені виразні ознаки схожості за всіма морфологічними ознаками, таким чином, волосся №№1-10, вилучені з салону автомобіля марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , могли походити з голови потерпілої ОСОБА_9 , що підтверджується і серологічним дослідженням. Порівняльне дослідження волос №№1-10, вилучене з салону автомобіля марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , із зразками волосся з голови підозрюваного ОСОБА_7 не проводилось в зв`язку з відсутністю зразків волосся ОСОБА_7 у відділенні (т.1 а.с.127-132).

Згідно висновку експерта від 30.12.2015 року за №865 кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцетарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Потерпіла ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_7 відносяться до категорії видільників, що встановлено дослідженням їх слини по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО. У слідах об. №№1-3 на трусах, об. №№7-10 на джинсах, вилучених у потерпілої ОСОБА_9 , знайдена сперма, змішана з кров`ю людини. У слідах об.№№11-13 на джинсах, вилучених у потерпілої ОСОБА_9 , знайдена сперма без домішку крові. При встановленні групових факторів крові і сперми на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО виявлено: у об. №№1-3, 7-10 реакцією кількісної абсорбції виявлений антиген А, а об. №№1-3, - і ізогмаглютинін анти-В. Антиген В у об. №№1-3, 7-10 не виявлений ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Дані групові фактори могли походити за рахунок крові піхвових виділень самої потерпілої ОСОБА_9 , а також за рахунок сперми чоловіка з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, не залежно від категорії видільництва, не виключено від підозрюваного ОСОБА_7 . У об. №№11-13 реакцією кількісної абсорбції виявлений антиген А. Антиген В у об. №№11-13 не виявлений ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Антиген А міг походити за рахунок сперми чоловіка з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, який відноситься до категорії видільників, не виключено від підозрюваного ОСОБА_7 . У слідах об. №№4-6 на футболці, об №№14, 15 на джемпері, вилучених у потерпілої ОСОБА_9 , кров і сперматозоїди не знайдені (т.1 а.с.134-140).

Згідно акту медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння від 22.11.2015 року за №246 у ОСОБА_7 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.178).

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 09.12.2015 року за №974 у потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день огляду виявлені тілесні ушкодження у вигляді одного синця на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, трьох синців по передній поверхні правої гомілки в верхній третині та слабо вираженого дугоподібної форми синця на чолі зліва. Вказані вище тілесні ушкодження могли бути спричинені дією твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею дії. По давності виникнення вкладаються в строк події 21 листопада 2015 року. Дані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. Вказані вище ушкодження могли виникнути в момент статевих стосунків з освідчуваною, коли вона знаходилася в колінно-ліктьовій позі, але вони не є характерними для насильницького статевого акту. При судово-медичному огляді у потерпілої виявлено свіжий, легко кровоточивий один розрив дівочої пліви в ділянці, що відповідає 4-м годинам відповідно годинниковому циферблату, підслизовий крововилив в області задньої спайки входу в піхву та островчаті крововиливи в області вільного краю дівочої пліви, які могли виникнути при введенні напруженого статевого органу в піхву освідчуваної. По давності виникнення відповідають одноденному строку. Відсутність в області дівочої пліви старих розривів свідчить про те, що освідчувала до 21 листопада 2015 року статевим життям не жила. В області анального отвору, отвору рота та ротової порожнини яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 а.с.185-188).

Правильність даного висновку в судовому засіданні підтвердила також експерт ОСОБА_15 , яка ствердила, що вона проводила експертизу в обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 . Обвинуваченого ОСОБА_7 вона оглядала в присутності працівників міліції в приміщенні тимчасового затримання в слідчій кімнаті і тілесних ушкоджень в нього не було, що і викладено у висновку. Голову обвинуваченому ОСОБА_7 вона не оглядала, оскільки в нього скарг на це не було. Потерпілу вона оглядала в неділю і потерпіла ОСОБА_9 казала, що вона наносила тілесні ушкодження ОСОБА_17 в обличчя, але вона не бачила цих ушкоджень. Потерпілу ОСОБА_9 вона оглядала в процедурному кабінеті гінекологічного відділення. В потерпілої були ушкодження, але вони не є характерними для зґвалтування. Потерпіла їй казала, що вона знаходилась в колінно-ліктьовому положенні, права гомілка могли бути пошкоджені в машині. Також потерпіла казала, що обвинувачений насильно її затягував. ОСОБА_9 пояснила, що був статевий акт неприроднім способом на передньому сидінні, вона тікала і обвинувачений насильно заштовхав її на заднє сидіння через праві двері і був статевий акт в анальний отвір, і природнім способом. Пошкодження також могли виникнути від тертя об сидіння. В області заднього анального отвору і в ротовій порожнині ушкоджень вона не бачила, але потерпіла вказувала на болі. Якщо статевий акт відбувається вперше, то як правило виникають тілесні ушкодження. Вона оглядала потерпілу з ОСОБА_18 і бачила розрив дівочої пліви, звідки кровоточило. До цього дня статевим життям потерпіла не жила, бо в неї не було старих розривів, Лікар-гінеколог оглядали увечері, а вона як експерт оглядала зранку. До огляду в потерпілої був свіжий статевий акт. На задній стінці піхві була невелике садно розміром 1,2 на 0,3 см. Це необов`язково могло бути від статевого органу. Почервоніння не було. Депресії в потерпілої не бачила.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст.152 ч.3 КК України в судовому засіданні доведена, а тому його дії слід кваліфікувати за ст.152 ч.3 КК України як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчиненого щодо неповнолітньої, а саме те що ОСОБА_7 , 21 листопада 2015 року приблизно о 18 годині перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, їдучи по вулиці Горького в с. Грушево, Тячівського району Закарпатської області за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився біля неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка йшла пішки по вулиці в попутному з ним напрямку, запропонував підвезти її додому, на що вона погодилася. Після цього ОСОБА_7 відвіз ОСОБА_9 на територію недіючої ферми в с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, де знаходячись на передньому сидінні у вказаному автомобілі разом з ОСОБА_9 , з погрозою застосування фізичного насильства, почав примушувати ОСОБА_9 вступити з ним у статеві зносини Після того, як ОСОБА_9 відмовилася і вийшла з автомобіля, ОСОБА_7 вийшов за нею, схопив її та силоміць затягнув до салону автомобіля на заднє сидіння, де, із погрозою застосування фізичного насильства, проти волі потерпілої, стягнув з неї штани та нижню білизну і вступив з нею в статевий акт природним способом.

Згідно обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_7 ставляться у вину два окремі злочини , які кваліфіковано за ст.152 ч.3 КК України та ст.153 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується і в тому, що, він, 21 листопада 2015 року, близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, їдучи по вулиці Горького в с. Грушево, Тячівського району Закарпатської області, за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинившись біля неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка йшла пішки по вулиці в попутному з ним напрямку, запропонувавши підвезти її додому, після чого відвіз ОСОБА_9 на територію недіючої ферми в с. Грушово, Тячівського району Закарпатської області, де, знаходячись на передньому сидінні у вказаному автомобілі разом з ОСОБА_9 , з погрозою застосування фізичного насильства, почав примушувати ОСОБА_9 вступити з ним у статеві зносини природним способом та після того, як ОСОБА_9 відмовилася і вийшла з автомобіля, ОСОБА_7 вийшов за нею, схопив її та силоміць затягнув до салону автомобіля на заднє сидіння, де, спочатку вступив з нею у статевий акт неприроднім способом.

В судовому засіданні не доведено вини ОСОБА_7 щодо вчинення ним із застосуванням фізичного насильства статевого акту неприроднім способом із потерпілою ОСОБА_9 за ст.153 ч.2 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, вчиненого щодо неповнолітньої що ставилось у вину органом досудового слідства.

Обвинувачений ОСОБА_7 в цій частині обвинувачення свою вину також не визнав і іншими доказами в судовому засіданні це не стверджено, а тому даний епізод з обвинувачення слід виключити.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_7 своєї причетності до вчинення інкримінованих йому злочинів і його доводи про те, що він не вчиняв злочинів, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою.

Доводи обвинуваченого про неможливість статевих зносин із потерпілою ОСОБА_9 на задньому сидінні автомобіля у зв`язку із знаходженням на сидінні дитячої ванночки і стан алкогольного сп`яніння суд розцінює як бажання уникнути відповідальності.

Висновком судово-медичної експертизи від 09.12.2015 року за №974, в ході проведення якої у потерпілої ОСОБА_9 було виявлено свіжий, легко кровоточивий один розрив дівочої пліви в ділянці, що відповідає 4-м годинам відповідно годинниковому циферблату, підслизовий крововилив в області задньої спайки входу в піхву та островчаті крововиливи в області вільного краю дівочої пліви, які могли виникнути при введенні напруженого статевого органу в піхву освідчуваної.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеризуючи дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, є раніше не судимим, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд не знайшов.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати остаточне покарання в виді позбавлення волі на певний строк.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набуття вироком законної сили слід залишити попередній тримання під вартою.

Цивільного позову не заявлено.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України та засудити за ст. 152 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Виправдати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.153 ч.2 КК України за недоведеністю його вчинення.

Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 01 години 10 хвилин 22 листопада 2015 року, тобто з моменту його затримання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з моменту затримання - 01 год.10 хв. 22.11.2015 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення - 2 дні позбавлення волі за Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року № 838-VIII.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набуття вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Цивільного позову не заявлено.

Речові докази по справі: чоловічі труси, темно-синього кольору матерчаті з білою резинкою на верхній частині, по правій і лівій стороні трусів наявні білі смуги в кількості 12 штук, на внутрішній стороні трусів є бірка з написом чорними буквами «mdena»2XL», залишки волосин №№1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, вилучених з салону автомобіля марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , зразки волосся №№11-13 з голови ОСОБА_9 , труси, футболка, джинси, джемпер, вилучені у потерпілої ОСОБА_9 , два зразки крові на марлі потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речові докази по справі: хрестик сірого кольору, довжиною якого 3 см., шириною 2 см., з металу, з написом «спаси и сохрани», жіночий ланцюжок чорного кольору довжиною 54 см. з тканини у вигляді кола, діаметром 0,01 мм. з металевим кріпленням до нього сірого кольору, які належать потерпілій ОСОБА_9 та знаходяться на зберіганні в камері схову Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, повернути потерпілій ОСОБА_9 як власнику.

Речові докази по справі: вирізку з тампона-змиву статевого члена ОСОБА_7 , яка знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження знищити.

Процесуальних витрат не має.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3 .

З оригіналом вірно

Головуючий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1