Ухвала
про залишення скарги без руху
16 травня 2018 року

м. Київ
Справа №521/15357/17

Провадження № 51- 6167ск18
Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення Малиновського районного суду м. Одеси та Апеляційного суду Одеської області щодо нього,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду на судові рішення надійшла скарга засудженого ОСОБА_4 без зазначення конкретної вимоги до суду касаційної інстанції.
Суд, перевіривши скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків з таких підстав.
Статтею 427 КПК України (далі КПК) пунктами 3, 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
- судове рішення, що оскаржується;
- обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
- вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 438 КПК підставою для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак, як вбачається зі змісту скарги, засуджений ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.

Так, засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на судові рішення Малиновського районного суду м. Одеси та Апеляційного суду Одеської області (не зазначивши дати їх постановлення) та ставить вимогу до касаційного суду про розгляд справи щодо нього в порядку, передбаченому ст.537 КПК. При цьому, до скарги засуджений додав копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2018 року про повернення його апеляційної скарги на підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК, щодо якої у скарзі не зазначив жодних мотивів. Така неконкретна вимога скаржника не узгоджується з положеннями ч.1 ст.436 КПК.

Крім того, ОСОБА_4 посилаючись у скарзі на судове рішення Малиновського районного суду м. Одеси, в порушення вимог ч.5 ст. 427 КПК України не надав його копію.

У скарзі засуджений зазначає також про те, що він звертався в суди з проханням про пом`якшення йому покарання, також у зв`язку з умовно-достроковим звільненням, але не отримав відповіді про прийняті судами рішення з цього питання. Однак при цьому, ОСОБА_4 не наводить у скарзі обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень в частині вирішення питання щодо пом`якшення йому покарання, із врахуванням положень п.3 ч.1 ст. 438 КПК.

Засуджений ОСОБА_4 у скарзі посилається на порушення судами його процесуальних прав, однак при цьому не наводить у скарзі обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням положень п.1 ч. 1 ст. 438 КПК.

Як видно із скарги, засуджений вказує також на порушення його прав адміністрацією виправної колонії, у якій він відбуває покарання, оскільки його кореспонденція не направляється вчасно в судові інстанції, при цьому ним не надано доказів про це.

Крім того, Суд позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку діям адміністрації виправної колонії, тому засуджений має право звернутися з відповідними скаргами на дії адміністрації колонії до вищестоящої інстанції Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення Малиновського районного суду м. Одеси та Апеляційного суду Одеської області щодо нього, залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3