Єдиний унікальний номер 242/2071/17 Номер провадження 11-кп/775/228/2018

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000312 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Авдіївка Донецької області, громадянин України, судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 240 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, в другій декаді вересня 2016 року о 17 годині ОСОБА_6 прямував по вул. Чистякова в м. Авдіївка Донецької області. Проходячи поруч з будинком № 3 зазначеної вулиці, ОСОБА_6 побачив біля огорожі велосипед «Україна», тимчасово залишений ОСОБА_7 без нагляду. У ОСОБА_6 раптово виник умисел на заволодіння вказаним велосипедом. Скориставшись відсутністю потерпілого, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, обвинувачений таємно, з корисливих мотивів сів на велосипед та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 485 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 14.04.2011 року та остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При постановленні вироку стосовно ОСОБА_6 суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, внаслідок чого останньому призначено покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.

Суд першої інстанції при призначенні покарання за сукупністю вироків неправильно застосував кримінальний закон, порушивши вимоги ст. 71, 72 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання.

Вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 14.04.2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно вироку строк покарання обчислюється з 29.10.2010 року. Відповідно до свідчень ОСОБА_6 у судовому засіданні, його було умовно достроково звільнено від відбування призначеного покарання. Офіційні данні про звільнення обвинуваченого умовно достроково від відбування покарання відсутні. Новий злочин ОСОБА_6 вчинив до повного відбуття покарання за попереднім вироком, невідбута частина якого на момент вчинення нового злочину становить 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, обрав остаточне покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, чим порушив вимоги ст. 71 КК України, оскільки воно є меншим від невідбутої частини покарання. Крім того, суд, на порушення вимог ст. 72 КК України більш суворий вид покарання перевів у менш суворий, що є неприпустимим.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного злочину, який на підставі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого який, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, працює, за місцем проживання зарекомендував себе позитивно.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

З обліком викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.

Апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 14.04.2011 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового засідання в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді