В И Р О К
Іменем України

14.05.2018 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000055 від 30.03.2018 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, суд,-
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 аеромобільного-десантного відділення 2 аеромобільного десантного взводу 3 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в особливий період згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону», ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи з прямим умислом, 23 червня 2016 року близько 08:00 год. без будь-яких поважних причин не з`явився вчасно на службу, а у вільний від військової служби час у період з 08 год. 00 хв. 23 червня 2016 року до 10 год. 00 хв. 07 березня 2017 року проводив на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.
Прокурор у судовому засіданні обвинувальний акт підтримав, просив призначити покарання у виді позбавлення волі стром на 3 роки, додатково просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив застосувати скорочений порядок розгляду та звільнити від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, вислухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального правопорушення.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб в умовах особливого періоду, тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий неодружений, непрацюючий, з середньою освітою, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 22.05.2015, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 отримав статус учасника бойових дій до часу набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році», враховуючи думку прокурора та пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає що до останнього можливо застосувати положення статті 2 цього Закону, із врахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» звільнити засудженого від відбування покарання.
Відповідно до викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок виготовлено у нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1