Справа № 405/2937/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000020, клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зав`ялівка Софіївського району Дніпропетровсько області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15,ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що ОСОБА_7 на прохання свого знайомого перевозив алкогольну продукцію у м. Знам`янка. Під час відвантаження 23.11.2017 ОСОБА_7 затримано працівниками Знам`янського відділу поліції ГУНП в області та 23.11.2017 складено адміністративні матеріали щодо порушення порядку провадження господарської діяльності за ст. 164 КУпАП. При цьому, алкогольну продукцію, близько 150 літрів, вилучено, а складені матеріали направлено на розгляд Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області. У цей же день ОСОБА_7 за наданням правової допомоги звернувся до раніше знайомого адвоката ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не буде притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП для накладення стягнення, вирішив використати вказану ситуацію для заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_7 .
Під час спілкування 23.11.2017, а також під час зустрічей у м. Знам`янка Кіровоградської області 01.12.2017, 06.12.2017, 12.12.2017 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 що зможе вирішити його питання з адміністративною справою, та вилучену алкогольну продукцію повернути запевнивши, що має з цього приводу домовленості з суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_9 , який розглядає справу. ОСОБА_7 має передати через ОСОБА_4 судді 10 000 гривень за позитивне вирішення його справи (не накладення адміністративного стягнення) та повернення вилученої продукції.
ОСОБА_4 здійснюючи індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 413 від 28.11.2011 року за адресою: АДРЕСА_2 , уклав угоду про надання юридичної допомоги, датовану 04 грудня 2017 року, із мешканцем м. Кропивницький ОСОБА_7 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП.
В подальшому, наприкінці січня 2018 року, перебуваючи в м. Знам`янка, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 через погрози та постійне нагадування про
застосування відносно ОСОБА_7 штрафу від 17000 до 34000 гривень, схилив ОСОБА_7 до передачі йому частини грошових коштів в розмірі 5000 гривень для їх подальшої передачі як неправомірної вигоди судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_9 , який розглядав справу останнього, за вирішення питання про не накладання стягнення у виді штрафу та повернення вилученої алкогольної продукції. 22 січня 2018 року о 14 год. 03 хв. ОСОБА_7 на картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , перераховано 5000 гривень.
При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не буде притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, з метою створення умов, за яких би ОСОБА_7 сприйняв, що для звільнення його від адміністративної відповідальності він має передати йому грошові кошти, повідомив останньому про необхідність передачі 10000 гривень нібито для подальшої передачі неправомірної вигоди судді ОСОБА_9 , що не відповідало дійсності, таким чином викликавши у нього бажання та рішучість на вчинення злочину - надання неправомірної вигоди.
ОСОБА_7 , будучи переконаним в тому, що ОСОБА_4 , являючись адвокатом, який представляє його інтереси у справі про адміністративне правопорушення, яку розглядає суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_9 , зможе вирішити питання щодо звільнення його від адміністративної відповідальності та повернення вилученої алкогольної продукції, і тому, довіряючи йому, погодився на вказану пропозицію.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 ввів в оману ОСОБА_7 , зловживаючи упевненістю останнього в правильності та сумлінності своїх дій, шляхом підбурювання до давання неправомірної вигоди, схилив ОСОБА_7 до дачі другої частини неправомірної вигоди нібито судді ОСОБА_9 та 10 лютого 2018 року в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 другу частину обумовленої суми в розмірі 2000 гривень, нібито для передачі неправомірної вигоди судді ОСОБА_9 .
Згодом, 12 квітня 2018 року в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи свої злочинні дії, на виконання попередньої домовленості, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 3000 гривень також нібито для передачі неправомірної вигоди судді ОСОБА_9 за звільнення його від адміністративної відповідальності та працівникам Знам`янського ВП ГУНП в області за повернення вилученої алкогольної продукції.
Отже, адвокат ОСОБА_4 , в період з 22 січня 2018 року по 12 квітня 2018 року шляхом зловживання довірою вчинив закінчений замах на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 в розмірі 10000 гривень та підбурив ОСОБА_7 до замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.
07.05.2018 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор та слідчий зазначили про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, його підзахисний позитивно характеризується, має сталі соціальні зв`язки.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, спростувавши оголошену підозру.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.

07.05.2018 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15,ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, яке 20.02.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020, а саме у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та підбурюванні до замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, які ще в судовому засіданні не допитувалися.

Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків, доказів, що свідчать про їх існування під час розгляду слідчому судді не надано.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, підтверджується протоколом ОМП, протоколом допиту свідка, (а.к. 10-12, 13-24).

Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу домашнього арешту та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 лише запобіжного заходу домашній арешт, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж домашній арешт, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, а також місце роботи, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання, при цьому поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.07.2018 року.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 07.07.2018 року наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою;
-не відлучатися із м. Знам`янка Кіровоградської області, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді в частині покладення обов`язків визначити до 07.07.2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10