Справа № 717/638/14-к
ВИРОК
19.09.2018 року в залі суду смт Кельменці Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого згідно вироку Кельменецького районного суд Чернівецької області від 22 грудня 2011 року за ч.2 ст. 186 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі,
за ч.1 ст.121 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_4
потерпілий: ОСОБА_5
представник потерпілого: ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 08 липня 2013 року, біля 22 години, на території автобусної станції в смт Кельменці Чернівецької області, під час сварки, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяти потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, наніс ОСОБА_5 кілька ударів кулаками рук в обличчя. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 впав на землю. Коли ОСОБА_5 лежав на землі, ОСОБА_3 наніс йому один удар ногою в праве око. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження у виді закритого зламу кісток носа. Крім того, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 наступні тяжкі тілесні ушкодження: синці обох повік правого ока, сукон`юнктивальний крововилив правого очного яблука, лінійну тріщину верхньо-медіального кута правої очниці, контузію зорового нерва правого ока з надривом зорового нерва та подальшою його атрофією, ретробульбарну гематому справа.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений частиною 1 статті 121 КК України, а саме заподіяв потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому не визнав та дав суду показання про те, що під час конфлікту на вулиці руками відштовхнув від себе ОСОБА_5 ОСОБА_3 не наносив ОСОБА_5 жодного удару. ОСОБА_7 бив ОСОБА_5 ногою в обличчя. ОСОБА_8 зупинив ОСОБА_7 . Раніше ОСОБА_3 не мав жодних конфліктів із свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і не знає чому вони його оговорюють.
Встановлені судом обставини стверджуються показаннями потерпілого, свідків, експертів та висновками експертиз.
Потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що в серпні 2013 року він впав і об бордюр розсік брову, а саме на поверхні брови була рана. Удар був об грань бордюру. При цьому ніс залишився цілий. Ввечері цього ж дня, ОСОБА_5 зайшов у кафе розташоване на автобусній станції в смт Кельменці Чернівецької області. В кафе також знаходився ОСОБА_3 і його товариші. ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та покликав його на вулицю щоб поговорити. На вулиці між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник спір з приводу того що у ОСОБА_5 в лівому вусі була сережка. ОСОБА_3 наніс біля трьох ударів кулаками по обличчю ОСОБА_5 . В цей час з бару вибігли товариші ОСОБА_3 та розборонили їх. Хтось відірвав сережку із вуха ОСОБА_5 . ОСОБА_3 відштовхнув хлопців, які його тримали і наніс ОСОБА_5 кілька ударів кулаками в обличчя і груди. ОСОБА_5 впав на спину. Коли ОСОБА_5 повернувся на бік і почав підійматися, його вдарили ногою в праве око. Хто саме вдарив ОСОБА_5 не бачив, однак біля ОСОБА_5 в цей час був тільки ОСОБА_3 . ОСОБА_3 схилився над ОСОБА_5 і сказав, щоб ОСОБА_5 не звертався у правоохоронні органи. ОСОБА_5 відчув, що праве око „заплило. Через деякий час ОСОБА_5 пішов додому. Через кілька днів, коли ОСОБА_5 знаходився в лікарні в м. Чернівці, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 приїхали до нього в лікарню за заявою, що ОСОБА_5 не має до них претензій. ОСОБА_5 погодився, оскільки потрібні були гроші на лікування. ОСОБА_5 написав заяву, що не має претензій, оскільки думав що йому будуть оплачувати лікування. ОСОБА_8 дав 500 гривень.
Свідок ОСОБА_8 дав суду показання про те, що літом 2013 року, біля 21-22 години ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прийшли в бар, який розташований на автостанції в смт Кельменці. Перед чим вони вже вживали спиртні напої і в барі також пили пиво. Коли ОСОБА_8 вийшов із бару на вулицю, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вже говорили із потерпілим ОСОБА_5 . Розмова переросла в конфлікт. ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та потерпілий відійшли в сторону. ОСОБА_8 не бачив бійки і не бачив як ОСОБА_9 падав. Потім ОСОБА_8 бачив потерпілого, який сидів на бордюрі. У ОСОБА_5 були брудні руки. Зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_10 потерпілий впав. ОСОБА_8 виносив потерпілому воду щоб він помив руки. ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 відвідували потерпілого в лікарні в м. Чернівці, купували потерпілому продукти та сигарети. Потерпілий написав заяву, що не пам`ятає де саме його побили і він не має претензій до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Домовленості про те, що ОСОБА_3 візьме на себе вину не було.
Свідок ОСОБА_7 дав суду показання про те, що ввечері, літом 2013 року він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_8 сиділи в барі на автостанції в смт Кельменці. Прийшов ОСОБА_5 і між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник спір. Вони почали сваритися в барі і вийшли на вулицю. На вулиці була сутичка. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шарпалися. ОСОБА_5 впав і все закінчилося. ОСОБА_7 не бив ОСОБА_5 . Між ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не було домовленості про те, що ОСОБА_3 візьме на себе вину.
Свідок ОСОБА_12 дав суду показання про те, що він працював барменом у барі готелі на території автостанції в смт Кельменці. Одного вечора в барі були ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 . Потім в бар прийшов ОСОБА_14 . Тілесних ушкоджень на його обличчі ОСОБА_12 не запам`ятав. Далі був конфлікт. Потім ОСОБА_12 на прохання ОСОБА_15 набрав у пляшку води і передав пляшку ОСОБА_8 .
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 роз`яснив суду, що тяжке тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 не могло утворитися від удару об бордюр під час падіння. Перша травма яку отримав потерпілий була незначною. Наступна травма була значна і погіршила стан потерпілого ОСОБА_5 . Сліпота у потерпілого ОСОБА_5 не могла виникнути внаслідок травми отриманої від першого падіння.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_17 роз`яснив суду, що тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 не могли виникнути внаслідок удару об бордюр. Зокрема травма отримана ОСОБА_5 не могла виникнути внаслідок удару об поверхню без виступаючих об`єктів. Травмуючий об`єкт, яким ОСОБА_5 було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, помістився між бровною дугою, носом і вилицевою кісткою потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_18 роз`яснив суду, що забійна рана брови потерпілого могла утворитися внаслідок падіння із співударянням об площину. ОСОБА_18 виключає можливість отримання потерпілим тяжкого тілесного ушкоджень внаслідок падіння на площину, оскільки око розташоване в очниці і захищене кістками. До травми привів тиск на очне яблуко. Найбільш вірогідним є безпосередній удар кулаком або ногою взутою у тверде взуття. Від падіння на площину травми могли отримати лише виступаючі частини обличчя. Травма надбрів`я не має відношення до травми ока. ОСОБА_5 не міг отримати тяжкі тілесні ушкодження внаслідок падіння на край бордюру, оскільки у такому випадку у нього не було б пошкоджене надбрів`я.
З висновку експерта №107д від 27 січня 2014 року вбачається, що при судово-медичній експертизі згідно наданих медичних документів у ОСОБА_5 в наявності:
- забійна рана брови справа,
- лінійна тріщина верхньо-медіального кута правої очниці,
- перелом кісточок носа,
- часткова атрофія зорового нерва правого ока, контузія правого ока, підшкірна гаматома повік, субкон`юнктивальний корововилив, ретробульбарна гематома, контузія зорового нерва правого ока. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії твердих тупих предметів , по строку можуть відповідати на 08 липня 2013 року, могли виникнути в результаті травмуючої дії частин тіла людини (кулаків та взутих ніг) і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
З висновку експерта №60 від 20 травня 2014 року вбачається, що на основі даних проведеної повторної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , додатково наданих медичних документів у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження:
- синець верхнього та нижнього повіка правого ока;
- субкон`юнктивальний крововилив правого очного яблука;
- забійна рана брови справа;
- лінійна тріщина верхньо-медіального кута правої очниці;
- закритий перелом кісток носа;
- часткова атрофія зорового нерва правого ока, контузія правого ока;
- ретробульбарна гематома правого очного яблука;
- контузія зорового нерва правого очного яблука.
Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів , вірогідніше всього внаслідок травматичної дії ноги взутої в тверде взуття з досить великою силою. По строку можуть відповідати на 08 липня 2013 року, тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах на час вказаних вище. Тілесні ушкодження призвели до повної сліпоти на праве око (нижче 0,1%). Згідно „Інструкції про порядок та організацію лікарсько-страхової медицини №2 від 08 січня 1986 року, п.14 прим. Повна втрата зору на одне око, викликає стійку втрату загальної працездатності на 35%, тому вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких, як такі, що викликали стійку втрату працездатності більше ніж 33 %.
З висновку комісійної судово-медичної експертизи від 21 липня 2014 року вбачається, що при проведенні цієї експертизи у ОСОБА_5 констатована наявність наступних тілесних ушкоджень:
А. консолідований злам передньої стінки лівої гайморової пазухи;
Б. - синці обох повік правового ока,
- субкон`юнктивальний крововилив правого очного яблука,
- забійна рана брови справа,
- лінійна тріщина верхньо-медіального кута правої очниці,
- контузія зорового нерва правого ока з надривом зорового нерва та подальшою його атрофією,
- ретробульбарна гематома справа,
В. закритий лам кісток носа.
Консолідований злам передньої стінки лівої гайморової пазухи виник задовго до травмування ОСОБА_5 за обставин зазначених в ухвалі про призначення експертизи і до подій відмічених в ухвалі відношення не має. Закритий злам кісток носа виник від не менш ніж одноразової травмуючої дії твердого тупого предмета чи від співударянням з таким, міг виникнути в терміни та за обставин відмічених вище, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Зазначені у пункті Б ушкодження в їх комплексі виникли внаслідок не менш ніж одноразової травмуючої дії тупого предмета чи співударяння з таким з місцем прикладання травмуючої сили в ділянку правої брови, могли виникнути в терміни та за обставин зазначених в ухвалі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як такі, що призвели до стійкої втрати загальної працездатності більш ніж на 1/3 (як такі , що призвели до повної сліпоти на праве око). Комісія експертів не виключає можливості виникнення ушкодження правої брови, кісткових структур черепа справа та правого ока внаслідок одноразового падіння з висоти власного зросту навстоячки зі співударянням даною ділянкою з твердою поверхнею чи з виступаючими над рівнем поверхні твердими тупими предметами, незалежно від ситуаційної складової, а саме самопризвільного падіння зі статичного положення чи падіння за умови попереднього придання тілу прискорення шляхом спричинення удару, поштовху.
Суд не враховує як доказ висновок комісійної судово-медичної експертизи від 21 липня 2014 року в частині можливості виникнення ушкодження правої брови, кісткових структур черепа справа та правого ока внаслідок одноразового падіння потерпілого з висоти власного зросту навстоячки зі співударянням даною ділянкою з твердою поверхнею чи з виступаючими над рівнем поверхні твердими тупими предметами, незалежно від ситуаційної складової, а саме самопризвільного падіння зі статичного положення чи падіння за умови попереднього придання тілу прискорення шляхом спричинення удару, поштовху. Зокрема в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 , який був доповідачем під час проведенні цією експертизи, пояснив, що тяжке тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 не могло утворитися від удару об бордюр під час падіння. Перша травма яку отримав потерпілий була незначною. Наступна травма була значна і погіршила стан потерпілого ОСОБА_5 . Сліпота у потерпілого ОСОБА_5 не могла виникнути внаслідок травми отриманої від першого падіння. Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_17 роз`яснив суду, що тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 не могли виникнути внаслідок удару об бордюр. Травмуючий об`єкт, яким ОСОБА_5 було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, помістився між бровною дугою, носом і вилицевою кісткою потерпілого. Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_18 роз`яснив суду, що виключає можливість отримання потерпілим тяжкого тілесного ушкоджень внаслідок падіння на площину, оскільки око розташоване в очниці і захищене кістками. Найбільш вірогідним є безпосередній удар кулаком або ногою взутою у тверде взуття. ОСОБА_5 не міг отримати тяжкі тілесні ушкодження внаслідок падіння на край бордюру, оскільки у такому випадку у нього не було б пошкоджене надбрів`я.
Таким чином, суд вважає, що припущення судово-медичної експертної комісії про можливість виникнення ушкодження правої брови, кісткових структур черепа справа та правого ока потерпілого внаслідок одноразового падіння потерпілого з висоти власного зросту навстоячки зі співударянням даною ділянкою з твердою поверхнею чи з виступаючими над рівнем поверхні твердими тупими предметами, повністю спростовано в судовому засіданні шляхом допиту експертів.
Суд також враховує, що потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що написав заяву про те, що не має претензій до ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , оскільки думав, що йому будуть оплачувати лікування.
Суд вважає неправидими показання обвинуваченого про те, що він не наносив ударів потерпілому, а удар ногою в обличчя наніс свідок ОСОБА_7 , і розцінює такі показання як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Зокрема такі показання спростовуються показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного та обставину, що обтяжуєть покарання.
Зокрема суд на підставі статті 67 КК України визнає обставиною, що обтяжує покарання наявність у діях ОСОБА_3 рецидиву злочинів, а саме ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин маючи судимість за умисний злочин.
У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність пом`якшуючих обставин.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 з 20 листопада 2016 року по 29 вересня 2017 року відбував покарання у виді позбавлення волі призначене за заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження.
Суд також бере до уваги, що з часу вчинення злочину пройшло більше п`яти років, протягом яких ОСОБА_3 не вчинив нового злочину, за місцем проживання обвинувачений характеризується як особа яка веде нормальний спосіб життя. Суд враховує, що ОСОБА_3 протягом 2018 року не вчиняв адміністративних правопорушень.
Враховуючи вказані вище обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
З урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, а саме часу який пройшов з моменту вчинення злочину протягом якого ОСОБА_3 не вчинив нового злочину, тієї обставини, що ОСОБА_3 з 20 листопада 2016 року по 29 вересня 2017 року відбував покарання у виді позбавлення волі призначене за заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження, а також з врахуванням особи обвинуваченого, його характеристики за місцем проживання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому суд вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити повністю. При цьому суд враховує, що обвинувачений заподіяв потерпілому матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування в сумі 773 гривні 05 копійок. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1195 Цивільного кодексу України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.
Суд вважає, що вимогу потерпілого про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. При цьому суд враховує, що обвинувачений своїми протиправними діями заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка полягає в тому, що ОСОБА_5 переносив душевні страждання в зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього, через ушкодженням його здоров`я змушений був лікуватися, порушені його нормальні життєві стосунки, потерпілий частково втратив працездатність. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд також враховує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому суд враховує обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого вимоги розумності, виваженості та справедливості, характер і тривалість страждань, які переносив ОСОБА_5 стан його здоров`я, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках.
Суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути 2220 гривень судових витрат пов`язаних з наданням потерпілому ОСОБА_5 правової допомоги.
Суд вважає, що позов прокурора Кельменецького району Чернівецької області в інтересах обласної комунальної установи „Чернівецька обласна клінічна лікарня до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину слід задовольнити повністю і з ОСОБА_3 на користь обласної комунальної установи „Чернівецька обласна клінічна лікарня слід стягнути 2510 гривень 65 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину. Зокрема, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній комунальній установі „Чернівецька обласна клінічна лікарня з 09 липня 2013 року по 29 липня 2013 року. Витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування ОСОБА_5 за вказаний період склали 2510 гривень 65 копійок. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Цивільний позов прокурора Кельменецького району Чернівецької області в інтересах обласної комунальної установи „Чернівецька обласна клінічна лікарня задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь обласної комунальної установи „Чернівецька обласна клінічна лікарня 2510 (дві тисячі п`ятсот десять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок витрат на лікування потерпілого.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були в судовому засіданні.

Суддя: