Справа № 372/3520/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/550/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 11.06.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, повернутий прокурору, -

в с т а н о в и л а:

16.11.2017 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, затверджений прокурором 14.11.2017 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02.04.2018 року зазначений вище обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що судом неодноразово призначалось підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні, обвинувачений за викликом до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, також органами досудового розслідування не було виконано ухвалу суду про примусовий привід обвинуваченого у звязку із відсутністю останнього за вказаним в обвинувальному акті місцем його проживання, що вказує на неповне встановлення органами досудового розслідування анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 та суперечить вимогам ст. 291 КПК України.

Оскільки, станом на 02.04.2018 року встановити дійсне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 виявилося неможливим, прокурор забезпечити явку обвинуваченого до суду не зміг, за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті як місце проживання обвинуваченого, останній не проживає, суд першої інстанції прийшов до переконання, що обвинувальний акт слід повернути прокурру, оскільки на стадії досудового розслідування можливо здійснити розшук ОСОБА_7 і належним чином зазначити в обвинувальному акті правильну адресу місця його проживання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку апелянта, посилання суду на відсутність в обвинувальному акті дійсного місця проживання обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки обвинувальний акт містить інформацію про фактичне місце проживання ОСОБА_7 на момент проведення досудового розслідування, а за час призначення підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні обвинувачений міг змінити своє місце проживання, оскільки обовязку повідомляти про зміну місяця проживання органом досудового розслідування, прокурором або судом на ОСОБА_7 під час досудового розслідування покладено не було.

Крім цього, на думку прокурора, під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції не в повній мірі були вжиті заходи, спрямовані на виклик обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання, оскільки матеріали кримінального провадження не містять підтвердження направлення обвинуваченому повісток поштовим або факсимільним звязком, електронною поштою, врученням під розписку або через представників житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання. Матеріали місять лише довідку про направлення обвинуваченому повістки у виді СМС-повідомлення, що не є вичерпним заходом виклику особи у судове засідання.

Висновки суду, викладені в ухвалі, є упередженими та формальними, а тому апелянт вважає, що судом не були дотримані вимоги КПК України в частині обєктивності і неупередженності розгляду кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав і просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Ч.2 ст. 291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, його прізвище, ім`я та по батькові, дата та місце народження, громадянство, місце проживання.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, що підтверджується результатами застосованих судом заходів, направлених на неодноразове повідомлення обвинуваченого про час та місце підготовчого судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений неодноразово у встановленому законом порядку викликався судом у підготовчі судові засідання, призначені на 10.01.2018, 20.02.2018, 12.03.2018, 02.04.2018 за адресою вказаною в обвинувальному акті та за допомогою СМС-повідомлення, відповідно до заяви ОСОБА_7 , але судові повістки поверталися до суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», а згідно довідок про доставку СМС, повідомлення направленні судом обвинуваченому були доставленні на номер телефону НОМЕР_1 ( а.с. 13, 20, 23, 25, 28, 32).

Ухвалою суду від 20.02.2018 року було прийнято рішення про привід працівниками поліції обвинуваченого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання, призначене на 12.03.2018 року (а.с. 25).

Проте, на виконання зазначеної ухвали судом отримано рапорт про те, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 двері не відчиняє та не відповідає на телефонні дзвінки. Місцезнаходження ОСОБА_7 на даний час невідоме (а.с. 34).

Тобто, невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання обвинуваченого не може бути усунута судом та позбавляє суд першої інстанції можливості належним чином повідомити обвинуваченого про час і місце проведення судового засідання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернутий прокурору є законною, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення .

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України повернутий прокурору залишити без змін.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4