Ухвала

Іменем України
26 червня 2018 року

м. Київ
справа № 739/1200/14-к
провадження № 51- 2551км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 7 лютого 2017 року у провадженні за клопотанням Новгород-Сіверського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції про заміну засудженій
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 ,
покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн, на покарання у виді позбавлення волі.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 1 статті 203-2 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року суд розстрочив засудженій сплату призначеного штрафу в розмірі 170 000 грн на 12 місяців рівними частинами - по 14 166 грн 66 коп. щомісячно до 28 числа кожного місяця.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року задоволено клопотання Новгород-Сіверського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції про заміну засудженій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн, який вона не сплатила, на покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців 4 дні.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2017 року ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджена просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд зазначеного клопотання в суді першої інстанції.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона мала намір сплатити штраф та зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_8 , відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, автомобілі «ВАЗ-2107» (2007 року виготовлення) та «ВАЗ-2121» (1988 року виготовлення). Тобто наявність такого майна дає засудженій можливість виплатити вказаний борг зі сплати штрафу.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, засудженої та захисника та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою засудженої підлягає закриттю.
Мотиви суду
Під час перевірки матеріалів провадження колегія суддів зважила на таке.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення прав на апеляційне та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Отже, суду слід з`ясувати, чи можуть бути оспорюванні ухвали судів першої та апеляційної інстанцій предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Засуджена оскаржує судові рішення за результатами розгляду подання про заміну їй покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі.
Зі змісту зазначених судових рішень убачається, що вони стосуються питань, пов`язаних із виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Разом з тим, питання, які виникають під час та після виконання вироку, порядок їх вирішення врегульовано статтею 539 КПК, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. При цьому право на касаційне оскарження такого рішення цією статтею не передбачено.
У цій справі указане право не виникає, і з огляду на загальні положення статті 424 КПК. Відповідно до частини 2 зазначеної статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів, оскаржені ОСОБА_6 ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, про які зазначено в частині 2 статті 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в пункті 24 частини 1 статті 3 КПК. Тому вони не є предметом касаційного оскарження, а, відповідно, і розгляду по суті.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК вказує на те, що ухвали апеляційного суду, які винесено за результатами розгляду ухвал місцевих судів, постановлено в порядку виконання вироків, а також що ухвали місцевих судів касаційному оскарженню не підлягають.
З огляду на наведене суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 , у зв`язку з чим воно підлягає закриттю.
Керуючись статтями 424, 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 7 лютого 2017 року щодо неї, закрити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3