Справа № 1-19/10
Провадження №11/772/9/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

розглянувши 21 серпня 2018 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_6 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010р., а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на вирок Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010р. визнано такою, що не підлягає розгляду,

В С Т А Н О В И Л А:
До Вінницького міського суду Вінницької області з апеляційного суду Вінницької області 06 квітня 2018 року для виконання вимог ст. 353 КПК України (в ред.1960 року) надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України з апеляцією ОСОБА_6 та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року.
07.05.2018р. постановою Вінницького міського суду Вінницької області в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року було відмовлено, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на вирок Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року визнано такою, що не підлягає розгляду.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вирок Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року був предметом розгляду вищими судовими інстанціями, набрав законної сили, засуджений ОСОБА_6 повністю відбув покарання за вказаним вироком.
Особа, яка подала апеляцію у вказаній кримінальній справі ОСОБА_6 є батьком засудженого, і не входить до виключного переліку осіб, визначених ст. 348 КПК України (в ред. 1960 року), які мають право на апеляційне оскарження вироку. Вказана особа судом була допитана в якості свідка. Крім того, суд не вбачає будь-яких підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
В апеляції ОСОБА_6 просить скасувати дану постанову та направити справу на новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки відмова у поновлені строку перешкоджає оскаржити вирок, котрим позбавили його власності на понад 70% власності статутного капіталу підприємства, не залучивши його до участі в справі як обвинуваченого чи цивільного відповідача, а тому вважає, що має право на оскарження як інша особа у випадках передбачених КПК (в ред. 1960р.), якій не було вручено копію вироку.

ОСОБА_6 , як апелянт, та потерпілі Турбовці були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак до суду не з`явилися, клопотань про поважність їх неприбуття не надходило.
Засуджений ОСОБА_7 не є учасником розгляду даної апеляційної скарги, а тому його неявка до апеляційного суду не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а заявлений ним відвід не підлягав розгляду по суті.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , оскільки судом прийнято законне рішення щодо відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку від 13.04.2010 року, так як він не відноситься до осіб, визначених ст. 348 КПК України (в редакції 1960 року), які мали б право на оскарження вироку, ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами кримінальної справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
19.03.2018 року ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду, як особа, питання щодо прав, свобод та інтересів котрої вирішено у його відсутність, вироком Староміського райсуду м. Вінниці від 13.04.10року, яким засуджено його сина ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК України та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження даного вироку, оскільки він не отримував копію вироку до дати звернення з клопотанням, то відповідно до п. 3 ст. 395 КПК України (в редакції 1960 року), строк апеляційного оскарження повинен обчислюватися з дня отримання копії судового рішення.
Проте ОСОБА_6 в клопотанні зазначив недостовірні відомості, які спростовуються матеріалами кримінальної справи. Зокрема, на а.с. 132 в т. 6 міститься його заява від 02.08.10 року з проханням надати йому копію вироку, належно оформлену і закріплену печаткою стосовно кримінальної справи ОСОБА_7 , так як має відношення до цієї справи, в якій йдеться про його підприємство ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва».
На цьому ж аркуші містяться надпис про отримання копії вироку в ОСОБА_6 05.08.10р.
Тобто, ОСОБА_6 , який не був учасником кримінальної справи, не направлялись копія вироку після його ухвалення.
Проте за його заявою ОСОБА_6 отримав копію вироку, та у разі, якщо вважав, що його права порушені, мав можливість скористатися правом на апеляційне оскарження.
Не скористався таким правом ОСОБА_6 і після отримання копії вироку та не звертався з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, зважаючи на те, що вирок суду був переглянутий в касаційній інстанції Верховним Судом України лише 14.12.10року.
Зважаючи на те, що судом першої інстанції не встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду щодо ОСОБА_7 , який є батьком засудженого і не входив до переліку осіб, визначених ст. 348 КПК України (в редакції 1960 року), які мали право на апеляційне оскарження, суд на законних підставах відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження.
Наведені ОСОБА_6 мотиви в апеляційній скарзі щодо порушення його права на справедливий судовий розгляд, що гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які полягають в тому, що ОСОБА_6 не надали копію вироку, а тому перебіг терміну на оскарження даного вироку для нього не починався, спростовується наведеними фактами про отримання ОСОБА_6 копії вироку, а те, що він не скористався правом звернутися до суду з проханням прийняти його апеляційну скаргу, у визначений законом термін, не можна вважати перешкодою для доступу до правосуддя.
Також ОСОБА_6 не наведено ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі інших обставин, які би перешкоджали останньому звернутися своєчасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
За наведених обставин апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 365, 366 КПК України (в ред. 1960р.), колегія суддів

У Х В А Л И Л А
Апеляцію ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010р. - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: