Справа № 161/6697/18 Провадження №11-сс/773/215/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою директора ОСОБА_9 «Телфорт» ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2018 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000004),

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме на частини нежитлового підвального приміщення номери з 35-1 по 39-9 загальною площею 98,4 кв. та приміщення магазину промислових товарів /А-5/, загальною площею 154,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 19, власником якої є ПП "Телфорт" (ЄРДПОУ 31102082, Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 4), із забороною вчинення будь-яких дій на вказаних об`єктах нерухомого майна, в рамках досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 11 січня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.275, ч.1 ст.366 КК України.

В поданій апеляційній директор ПП «Телфорт» ОСОБА_10 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на два окремих об`єкта нерухомого майна, хоча у власності ПП «Телфорт» є лише один об`єкт нерухомого майна, а саме магазин промислових товарів, яке до моменту накладення арешту використовувалось перебувало в оренді третіх осіб. Також вказує, що об`єкти на які накладено арешт, не є речовими доказами у кримінальному провадженні. Вважає, що накладаючи арешт на вказане майно суд зупинив підприємницьку діяльність ПП «Телфорт». Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника власника майна ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 275 КК України.
Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є предметом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим дає підстави для його арешту з метою збереження, як доказу вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що майно є важливим доказом у даному провадженні, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризикам перетворення даного доказу, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказане майно.

При цьому, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено, а відповідні вимоги зазначені в апеляційній скарзі не можуть бути задоволені.

На підставі наведеного і керуючись 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу директора ОСОБА_9 «Телфорт» ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2018 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: