Справа № 739/2154/17
Провадження № 1-кс/739/414/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" вересня 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
старшого слідчого СВ Новгород Сіверського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3
розглянувши погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Н-Сіверського району Чернігівської області, винесеному у кримінальному провадженні № 0000004 від 05.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст.263-1КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі його в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Короп Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, депутатом різних рівнів рад не являється, з повною загальною середньою освітою, одруженого, в силу ст.ст. 88, 89 КК України раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

26.09.2018 року старший слідчий Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі його в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст.263-1 КК України, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, так-як підозрюваний вчинив умисні кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі ухиляється від слідства та суду, перешкоджає розслідуванню кримінального провадження, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено: 05.01.2014, приблизно о 03:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов на територію вказаного господарства та за допомогою сірників, з метою знищення будинку, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме умисно підпалив автомобільну шину, розмістивши її біля вхідних дверей веранди будинку, внаслідок чого вогнем було знищено вищевказаний будинок, спричинивши потерпілій майнової шкоди. Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Також, 20.03.2014, приблизно 03:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до сараю, розташованого на території вказаного домоволодіння та за допомогою сірників, з метою знищення вказаної господарчої будівлі, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме умисно підпалив автомобільну шину, розмістивши її біля стінки господарчої будівлі, внаслідок чого вогнем було знищено вищевказану будівлю, спричинивши потерпілій майнової шкоди.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Також, 07.04.2014, приблизно о 03:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до приміщення будинку та за допомогою сірників, з метою знищення будинку, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме умисно підпалив автомобільну шину, розмістивши її на підлозі першої кімнати будинку, внаслідок чого відбулось займання підлоги, але не призвело до загорання будинку. Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Також, 23.10.2015, приблизно о 00:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до господарчих будівель (сараїв), розташованих на території вказаного домоволодіння, які належать ОСОБА_7 та за допомогою сірників, з метою знищення вказаних господарчих будівель, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме умисно підпалив автомобільну шину, розмістивши її біля стінки однієї з господарчих будівель, внаслідок чого вогнем було пошкоджено обидві, розташовані поруч, будівлі (сараї), спричинивши потерпілій майнової шкоди.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Також, 06.06.2015, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, шляхом зриву начіпного замка, проник до приміщення артезіанської свердловини АДРЕСА_4 , яка перебуває на балансі ТОВ «Комунальник», де реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою сірників, з метою знищення вказаної будівлі, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме умисно підпалив автомобільну шину, розмістивши її в середині приміщення, внаслідок чого відбулось займання технічного обладнання, але не призвело до загорання будівлі. Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Також, 01.04.2016, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов на територію вказаного господарства та за допомогою сірників, з метою знищення будівлі будинку, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме умисно підпалив автомобільну шину, розмістивши її на сходах, біля вхідних дверей будинку, внаслідок чого відбулось займання дверей, але не призвело до загорання будівлі. Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Також, 05.11.2017, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету знищення чужого майна шляхом підпалу, знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до гаража поєднаного з господарчою будівлею (сараєм), розташованих на території вказаного домоволодіння, які належать ОСОБА_9 та за допомогою сірників, з метою знищення вказаного гаражу, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме: умисно підпалив гумовий чобіт, розмістивши його в районі покрівлі гаража поєднаного з господарчою будівлею (сараєм), внаслідок чого, вогнем було пошкоджено покрівлю та перекриття господарчої будівлі (сараю) та гаражу, спричинивши потерпілій майнової шкоди.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Також, 16.11.2017, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, незважаючи на загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, переслідуючи мету можливого спричинення тілесних ушкоджень випадковим особам, залишив невідомий саморобний вибуховий пристрій у дворі під деревом біля туалету загального користування між будинками АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_10 та АДРЕСА_5 , де здійснює адвокатську діяльність адвокат ОСОБА_11 . У подальшому саморобний вибуховий пристрій вибухнув від поштовху його випадковою особою, а саме ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Також, 07.12.2017, приблизно о 03:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету умисного пошкодження чужого майна шляхом вибуху, поклав невідомий саморобний вибуховий пристрій на кондиціонер, вмонтований в стіну будинку, належного ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . У подальшому, вказаний саморобний вибуховий пристрій вибухнув, внаслідок чого відбулось займання пластикової обшивки будинку, але не призвело до його загорання. Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом вибуху.

Також, 13.12.2017, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету умисного пошкодження чужого майна шляхом вибуху, поклав невідомий саморобний вибуховий пристрій з часовим механізмом на підвіконник квартири АДРЕСА_7 , в якій проживає ОСОБА_7 , але вказаний пристрій не вибухнув оскільки завчасно був помічений власником квартири ОСОБА_7 , яка про його виявлення повідомила до поліції. Того ж дня, вказаний вибуховий пристрій був знешкоджений спеціалістами вибухо-технічного відділу ГУНП в Чернігівській області. Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом вибуху.

Крім цього, в середині липня 2017 року, точної дати слідством не встановлено, в денний час, ОСОБА_4 , переслідуючи мету придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, в лісовому масиві, що знаходиться між містом Новгород-Сіверський та с. Бирине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, знайшов предмет, схожий на артилерійський снаряд, який приніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де за допомогою пили по металу розпиляв його та зберігав в другій кімнаті будинку.

13.12.2017, співробітниками Новгород Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , у ході якого було виявлено та вилучено предмет циліндричної форми, розпиляний, вкритий корозією, з речовиною в середині. Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № 129 (Вт), 1295(х) від 09.02.2018 року вказаний предмет являється частиною корпусу артилерійського снаряду калібру 76,2 мм. Частина корпусу артилерійського снаряду містить бризантну вибухову речовину гексоген. Вказана частина корпусу артилерійського снаряду, яка містить бризантну вибухову речовину - гексоген, придатна до вибуху.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, в середині листопада 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного виготовлення вибухових пристроїв, знаходячись вдома, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою підручних засобів: картонної коробки, елементу живлення (батарейки), електричних дротів, мікровимикача, полімерного матеріалу, фольги, уламків скла, а також використовуючи бризанту вибухову речовину гексоген, виготовив саморобний вибуховий пристрій, який в подальшому використав біля туалету загального користування за адресою: АДРЕСА_5 , після чого він у подальшому вибухнув від поштовху його випадковою особою, а саме ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № 118 (Вт),1238 (х) від 22.01.2018 року, надані на дослідження предмети являються залишками картонної упаковки, елементом живлення з електричними дротами, корпусом мікровимикача, розплавленими рештками полімерного матеріалу, фрагментами фольги та уламками скла. На наданих на експертизу залишках картонної упаковки, елементі живлення з електричними дротами, корпусі мікровимикача, розплавлених рештках полімерного матеріалу, фрагментах фольги та уламках скла присутні сліди вибухової речовини бризантної дії - гексогену. Надані на експертизу залишки картонної упаковки, елемент живлення з електричними дротами, корпус мікровимикача, розплавлені рештки полімерного матеріалу, фрагменти фольги та уламки скла являються залишками імовірно саморобного вибухового пристрою.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вибухового пристрою.

Також, 16 листопада 2017 року, близько 02:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, переніс заздалегідь виготовлений саморобний вибуховий пристрій з будинку, в якому проживає, за адресою АДРЕСА_1 , до місця його використання, а саме туалету загального користування, за адресою: АДРЕСА_5 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 06 грудня 2017 року, ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного виготовлення вибухових пристроїв, повторно, знаходячись вдома, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою підручних засобів: полімерного матеріалу, годинника з елементом живлення, застібок-затяжок, медичного шприцу, а також використовуючи бризанту вибухову речовину гексоген, виготовив саморобний вибуховий пристрій, який в подальшому використав на будинку, належного ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . Після чого, вказаний саморобний вибуховий пристрій вибухнув, внаслідок чого відбулось займання пластикової обшивки будинку, але не призвело до його загорання.

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № 125 (Вт),1285 (х) від 13.02.2018 року, надані на дослідження предмети являються фрагментами оплавленого полімерного матеріалу, частинами корпусу годинника з елементом живлення, фрагментами застібок-затяжок та фрагментами медичного шприцу. На наданих на експертизу предметах у вигляді фрагментів оплавленого полімерного матеріалу, частинами корпусу годинника з елементом живлення, фрагментами застібок-затяжок та фрагментами медичного шприцу присутні сліди вибухової речовини бризантної дії-гексогену. Надані на експертизу фрагменти оплавленого полімерного матеріалу, частини корпусу годинника з елементом живлення, фрагменти застібок-затяжок та фрагментами медичного шприцу являються складовими елементами імовірно саморобного вибухового пристрою з неконтактним датчиком цілі, дистанційної дії.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинене повторно.

Також, 07 грудня 2017 року, близько 02:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, переніс заздалегідь виготовлений саморобний вибуховий пристрій з будинку, в якому проживає, за адресою АДРЕСА_1 , до місця його використання, а саме до будинку, належного ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_6 , де в подальшому помістив його на кондиціонер, який був вмонтований в стіну будинку.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 12 грудня 2017 року, ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного виготовлення вибухових пристроїв, повторно, знаходячись вдома, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою підручних засобів: елементу живлення R6 АА 1,5 V «Generator Energy», фрагменту донної частини пластикової пляшки з електричними дротами з під голковим конусом від медичного шприца, саморобного електродетонатору, виготовленого з корпусу елементу живлення типу ААА з двома електричними дротами, двох фрагментів корпусу медичного шприца, корпусу електромеханічного годинника з приєднаним до нього елементом живлення «СИЛА ПЛЮС. С4 сольові. 9V. батарейка», пластикової пляшки з сумішевою вибуховою речовиною на основі нітрату амонію (аміачної селітри) та світлого нафтопродукту (бензин, гас, дизельне пальне), а також використовуючи бризанту вибухову речовину гексоген, виготовив саморобний вибуховий пристрій, який в подальшому використав, поклавши його на підвіконня квартири АДРЕСА_7 , за місцем проживання ОСОБА_7 , але вказаний пристрій не вибухнув, оскільки завчасно був помічений власником квартири ОСОБА_7 , про що повідомлено до поліції. Того ж дня, вибуховий пристрій було знешкоджений спеціалістами вибухо-технічного відділу ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до висновку комплексної судової дактилоскопічної та вибухово-технічної експертизи № 126 (Вт), 1718, 1284 (х) від 14.02.2018 року, надані на дослідження предмети: елемент живлення R6 АА 1,5 V «Generator Energy», фрагмент донної частини пластикової пляшки з електричними дротами з під голковим конусом від медичного шприца, саморобний електродетонатор виготовлений з корпусу елементу живлення типу ААА з двома електричними дротами, два фрагменти корпусу медичного шприца, корпус електромеханічного годинника з приєднаним до нього елементом живлення «СИЛА ПЛЮС. С4 сольові. 9V. батарейка», пластикова пляшка з сумішевою вибуховою речовиною на основі нітрату амонію (аміачної селітри) та світлого нафтопродукту (бензин, гас, дизельне пальне), являються складовими елементами саморобного вибухового пристрою. Надані на дослідження предмети у конструктивному поєднанні являються саморобним вибуховим пристроєм, який не відноситься до категорії боєприпасів. Речовина з пляшки, являється сумішевою вибуховою речовиною на основі нітрату амонію (аміачної селітри) та світлого нафтопродукту (бензин, гас, дизельне пальне). Речовина нашарована на фрагментах полімерного шприца являється вибуховою речовиною бризантної дії-гексогеном.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 1 КК України, як незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинене повторно.
Також, 13 грудня 2017 року, близько 01:00 год., ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, переніс заздалегідь виготовлений саморобний вибуховий пристрій з будинку де останній проживає, за адресою АДРЕСА_1 , до місця його використання, а саме до квартири АДРЕСА_7 , за місцем проживання ОСОБА_7 , який в подальшому поклав його на підвіконня вказаної квартири.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Згідно ст. 33 КК України, остаточно дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано:

-за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу;

-за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень;

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу та вибуху;

-ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, а також носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;

-ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вибухового пристрою;

-ч. 2 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вибухових пристроїв, вчиненого повторно.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Короп Чернігівської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, депутатом різних рівнів рад не являється, з повною загальною середньою освітою, одружений, в силу ст.ст. 88, 89 КК України раніше не судимий.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні 17 тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.

15 грудня 2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у межах 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 32 000 грн.

11 січня 2018 року підозрюваний ОСОБА_4 був звільнений з під варти у зв`язку з внесенням застави. При звільненні з під варти на підозрюваного ОСОБА_4 покладені обов`язки: прибувати до слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України ї в`їзд в Україну.

Відповідно до відповіді наданої Державною прикордонною службою України від 06.04.2018 року встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України, 24.03.2018 року о 00 год. 26 хв., через міжнародний пункт пропуску для залізничного сполучення «Хутір-Михайлівський» у напрямку «виїзд», на потязі сполучення «Львів-Москва», з використанням паспортного документа серії НОМЕР_1 і на теперішній час перебуває у Російській Федерації.

Допитана в якості свідка дружина останнього, ОСОБА_13 ,повідомила, що їй невідомо, де знаходиться її чоловік і які мотиви його зникнення. Опитані з вказаного приводу родичі підозрюваного ОСОБА_4 відмовились надавати будь-які письмові свідчення, але повідомили,що їм невідоме місцезнаходження ОСОБА_4 .

У зв`язку з викладеним слідство дійшло до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 не виконав покладені на його обов`язки у зв`язку з внесенням застави та умисно ухиляється від слідства та суду, у зв`язку з цим є нагальна потреба у заміні останньому запобіжного заходу з застави на тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України.

26 вересня 2018 року, разом з клопотанням про надання дозволу на затримання, до суду надійшло клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні старший слідчий СВ Н-Сіверського відділу поліції ГУ НП В Чернігівській області ОСОБА_3 , клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу в судове засідання підтримав, посилаючись на те, що підозрюваний ухиляється від явки до слідчого та після повідомлення про підозру та зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, за місцем постійного проживання тривалий час відсутній.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали подання, клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання-слідчим доведено передбачені п.1,2 та 3 ч.1 ст. 194 КПК України.
На час розгляду клопотання у суду відсутні дані про поважність неявки підозрюваного у судове засідання, він відсутній за місцем реєстрації та фактичного проживання, його місце знаходження не відоме, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, так-як останній переховується від органів досудового розслідування, а також він може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 131, 132, 176-178, 183, 187-190, 372КПК України, слідчий суддя У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Короп Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, депутатом різних рівнів рад не являється, з повною загальною середньою освітою, одруженого, в силу ст.ст. 88, 89 КК України раніше не судимого

Після затримання підозрюваного доставити до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали 27 квітня 2019 року, або відкликання її прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням старшого слідчого СВ Н-Сіверського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 (тел. 046 58) 3-15-60

Копію ухвали направити для виконання до Новгород-Сіверського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області та контролю прокурору Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1