Справа № 404/6105/18
Номер провадження 1-кс/404/2656/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кіровогрдської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0000063 стосовно:

ОСОБА_9 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітного сина, депутата міської ради м. Кропивницького, адвоката, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного за ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по зазначеному кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , який підозрюється у тому, що він, будучи депутатом Кропивницької міської ради, використовуючи надане службове становище вимагав і отримав 07.09.2018 року від ОСОБА_10 , неправомірну вигоду за оформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

Підозрюваний та захисники заперечують можливість застосування запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою через: відсутність ризиків невиконання ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, слідству він не перешкоджає, має постійне місце проживання і роботи, утримує неповнолітню дитину, співпрацює з слідством. Безпідставно повідомили про підозру, з порушенням строків та процедури. Викривачем є залежна від правоохоронних органів особа, яка на постійній основі співпрацює з поліцією.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зафіксовані в протоколах: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколах допиту свідків; протоколі обшуку; протоколі огляду та вручення грошових коштів; протоколом затримання особи в їх сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Згідно п.4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Так, злочин в якому пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси у сфері службової діяльності. У повідомленій підозрі дії ОСОБА_9 визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненні злочину,- до десяти років позбавлення волі, є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, тощо (ст. 2 КПК України).

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_9 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст.29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру в одному злочині. Останній має місце постійного проживання, та родину, міцні соціальні зв`язки. Здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, обраний депутатом, є пенсіонером збройних сил України. зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій. Ознаки протиправної поведінки припинено, запевняє у недопущенні порушень покладених на нього зобов`язань, має достатній рівень репутації, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має достатній майновий стан.

Вказані обставини переконують у достатньому рівні репутації підозрюваного, який характеризується виключно позитивно, на обліках у нарколога і психіатра не перебуває, відсутні обтяжуючі обставини, має близьких та родичів.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою ( ч. 5 ст. 16 КПК) У зв`язку із чим, тяжкість інкримінованих дій не перебуває у взаємному зв`язку з необхідністю застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

Правова позиція сторони захисту не повинна хибно ототожнюватись з перешкоджанням слідству.

Матеріали та додатки до клопотання не містять належних і допустимих доказів, про свідоме ухилення підозрюваного від сторони обвинувачення. Зокрема, відсутні докази неявок до слідчого, відсутні докази умисного ухилення підозрюваного від сторони обвинувачення. Сторона обвинувачення не має доказів неповажності неявок.

Від сторін та учасників кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного. Такий факт спростовує твердження ініціатора клопотання про намір сторони захисту незаконно вплинути на результати досудового розслідування.

Орган досудового розслідування мав у власному розпорядженні достатньо часу та можливостей для відшукання, збору, процесуальної фіксації доказів, тому відсутній ризик їх знищення чи приховування.

Не існує ризику вчинення підозрюваним нового злочину чи продовження інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки представники органу досудового розслідування провели обшук. На поліцію покладається обов`язок ефективно організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Орган досудового розслідування зможе попередити ризик можливого вчинення нового злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення ефективного контролю з боку органу поліції здатні попередити існуючі ризики.

Згідно ст.ст. 36 та 40 КПК України, на слідчого з прокурором покладається організація проведення ефективного досудового розслідування та обов`язок збору доказів. Від початку цього кримінального провадження останні мали достатньо часу оглянути/вилучити/процесуально зафіксувати докази. Подане слідчим клопотання не відповідає співмірності, оскільки внаслідок тримання під вартою будуть порушені права неповнолітнього утриманця-сина підозрюваного. Практикуючий адвокат втратить клієнтську базу, будуть порушені права осіб, яким ОСОБА_11 надає правову допомогу.

Необхідно зауважити, що передчасним є тримання підозрюваного під вартою, оскільки слідчий та прокурор однобічно дослідили обставини, не перевірили висловлені сторони захисту доводи про те, що ОСОБА_10 є викривачем не тільки у цьому, але й в інших тотожних кримінальних провадженнях стосовно службових осіб органів місцевого самоврядування. Зясування цих обставин є визначальним, оскільки має ознаки провокації. Крім того, під час розгляду клопотання був переглянутий фрагмент відеозапису зі змісту якого заявлено про порушення ч. 2 ст. 236 КПК України, коли власник/володілець житла заявив про обмеження учасника обшуку у користуванні правовою допомогою. Можлива заборона допуску адвоката під час обшуку стане визначальною обставиною у вирішенні цього кримінального провадження, проте на виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, така обставина підлягає доказуванню адвокатом під час судового розгляду, тому слідчий суддя тільки констатує обставини, що викликають обґрунтований сумнів, без перевірки яких виключається застосування найсуворішого запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_9 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою, застосувавши йому тримання під домашнім арештом. Саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію права на працю та контролю за ним з боку правоохоронних органів. Такий висновок узгоджується з правовою позицією у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року): що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ч.1,2 та 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. ОСОБА_9 , як правомірний користувач, погодився на безперешкодний доступ працівниками поліції до житла, що перебуває у його фактичному володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, в тому числі забезпечить права підозрюваного на працю,реалізацію опіки над неповнолітнім сином та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

07 вересня 2018 року ОСОБА_9 затримано, з цього часу у ОСОБА_9 виник процесуальний статус підозрюваного (ч. 1 ст. 48 КПК України). Дія застосованого запобіжного заходу в виді домашнього арешту в певний період доби, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування - два місяці з моменту виникнення статусу підозрюваного, з покладенням на ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Передача підозрюваного на поруку не співмірна з обставинами повідомленої підозри, тому в цій частині у задоволенні клопотання заявлених поручителі доцільно відмовити.

Керуючись ст. 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, відмовити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про передачу підозрюваного особисту поруку, відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби, у межах наявного строку досудового розслідування.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби, рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.09.2018 року.

Застосований ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію, 07 листопада 2018 року. У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання: домоволодіння по АДРЕСА_1 в період з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в домоволодіння по АДРЕСА_1 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановлення на облік ОСОБА_9 і здійснення за ним контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ОСОБА_12 негайно звільнити з під варти у залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1