Справа №591/3382/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/249/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 16 год. 00 хв. 10 серпня 2018 року.

Визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 528 600 грн.00 коп.

У разі внесення застави, постановлено звільнити ОСОБА_8 з-під варти, з покладенням на нього відповідних обов`язків. Роз`яснено підозрюваному наслідки невиконання покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на невідповідність прийнятого рішення вимогам КПК України, оскільки:

- слідчий суддя оголосив лише резолютивну частину судового рішення, але ж не зазначив дати проголошення повний текст ухвали;

- зі змісту прийнятого слідчим суддею рішення вбачається, що клопотання слідчого було задоволено клопотання у повному обсязі, при тому, що визначення розміру застави слідчим суддею задволено частково від того розміру, який пропонував у клопотанні слідчий;

- ні органом досудового розслідування ні слідчим суддею, не було належним чином встановлено особу ОСОБА_8 відповідно до паспорта громадянина України і матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містять відомості про його паспортні дані;

- в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 працює заступником директора ТОВ «ЕМСІЕЛ», що не відповідає дійсності;

- в клопотанні, датованому 15 червня 2018 року, зазначено, що обшук, під час якого було вилучено 50 000 грн., був проведений 16 червня .2018 року, тобто в день проведення судового розгляду такого клопотання.

Крім того, апелянт посилається на те, що клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_10 зазначено, що воно погоджено з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , однак жодного документу щодо наявних повноважень такого погодження (постанови про призначення групи прокурорів) надано не було.

При цьому, апелянт посилається на те, що до клопотання про застосування запобіжного заходу додано витяг з кримінального провадження № 00010, який взагалі не містить відомостей, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, захисник вказує на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, з огляду на об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 368 КК України, оскільки неправомірна вигода так і не була передана, під час затримання ОСОБА_8 , дозвіл на викиди забруднюючих речовин був вже виданий і на ньому були поставлені всі необхідні реквізити, а також, що під час досудового розслідування не встановлено службових осіб Міністерства екології та природних ресурсів України, які створювали штучні перешкод у отриманні ТОВ «Керамейя» вказаного дозволу.

Також апелянт вказує на те, що клопотання слідчого та оскаржувана ухвала не містять обґрунтувань , які б свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 взагалі не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків, що можуть викривати причетність до вчиненого злочину, а також на інших підозрюваних, які є співучасниками злочину, вчинити новий злочин чи іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Крім того, слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не було враховані обставини, відповідно до ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має вагітну дружину, сина та матір похилого віку, що в сукупності, дає можливість застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, ухвала слідчого судді не містить обґрунтування того, які докази, що не були досліджені підчас розгляду клопотання, свідчать проте, що інший більш м`який вид запобіжного заходу не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Визначення органом досудового розслідування, як альтернативну, застави у розмірі 1000 000 грн. є непомірною сумою для підозрюваного що достатнім розміром застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків, застава у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 02 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж квітня-травня 2018 року ОСОБА_8 , вступивши у злочинну змову із директором ТОВ «ЕМСІЕЛ» ОСОБА_11 та невстановленими службовими особами Міністерства екології та природних ресурсів України, за усунення штучно створених перешкод у видачі дозволу вказаному підприємству на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та видачі відповідного дозвільного документа, на зустрічах із інженером-екологом ТОВ «Керамейя» ОСОБА_12 у м. Києві висували вимоги до останнього щодо необхідності передачі через них неправомірної вигоди у розмірі 100 тис. грн. При цьому вони наголошували, ОСОБА_13 , що у випадку відмови у передачі неправомірної вигоди службові особи Міністерства і надалі відмовлятимуть ТОВ Керамейя» у видачі зазначених дозвільних документів.

14 травня 2018 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у приміщені офісу 511 по вул. Січових Стрільців, 77 у м. Києві, діючи за попередньою змовою між собою та службовими особами Міністерства, шляхом вимагання, отримали від ОСОБА_12 першу частину неправомірної вигоди для невстановлених під час досудового розслідування службових осіб Міністерства у розмірі 50 000 грн.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, направленого на вимагання та отримання від ТОВ «Керамейя» неправомірної вигоди, ОСОБА_8 14 червня 2018 року, на території літнього майданчику кафе «Mafia», по вул. Січових Стрільців, 77 у м. Києві, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та службовими особами Міністерства, шляхом вимагання, отримав від ОСОБА_12 50 000 грн., як другу половину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у 100 000 грн.

Отримавши вказані грошові кошти, виконуючи взяті на себе обов`язки, ОСОБА_8 передав ОСОБА_12 дозвіл для ТОВ «Керамейя» на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами., після чого був затриманий правоохоронцями.

Під час обшуку 16 червня 2018 року, на території літнього майданчика кафе «Mafia», по вул. Січових Стрільців, 77 у м. Києві, у сумці ОСОБА_8 виявлено та вилучено 50 000 грн., отримані від ОСОБА_12 у якості неправомірної вигоди для невстановлених під час досудового розслідування службових осіб Міністерства.

14 червня 2018 року ОСОБА_8 було тимчасово затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а 15 червня 2018 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

15 червня 2018 року слідчий СУ ГУНП в Сумській області, за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці з визначенням розміру застави 1000 000 грн., яке 16 червня 2018 року ухвалою слідчого судді було задоволено.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, з посиланням на матеріали кримінального провадження, вірно встановив що наведені у клопотанні слідчого дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що пред`явлена підозра є необґрунтованою в розумінні об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 368 КК України, оскільки неправомірна вигода так і не була передана, що під час затримання ОСОБА_8 , дозвіл на викиди забруднюючих речовин був вже виданий і на ньому були поставлені всі необхідні реквізити, та що досудовим розслідуванням не встановлено службових осіб Міністерства екології та природних ресурсів України, які створювали штучні перешкоди у отриманні ТОВ «Керамейя» вказаного дозволу, то колегія суддів вважає їх на даному етапі досудового розслідування передчасними, при тому, що наявні відомості, які могли б свідчити про обґрунтованість підозри щодо причетності останнього до скоєння інкримінованого йому злочину, а саме за саме за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, що потребує додаткової перевірки в ході досудового розслідування, а також, можливо, і при судовому розгляді.

Крім того, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що слідчим суддею не було надано належної оцінки доводам клопотання слідчого щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням наступного.

Перевіряючи доводи клопотання щодо існування заявлених слідчим ризиків, слідчим суддею було вірно встановлено, що існує ризик того, що підозрюваний може незаконно, шляхом застосування погроз та психологічного тиску, впливати на свідків, обізнаних про його злочинну діяльність.

Крім того, про існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що ОСОБА_8 , за відсутності доказів про відсторонення від посади, маючи доступ до документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може їх знищити, сховати або спотворити.

Також, ризик, того, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, існує завдяки тісним зв`язкам з високопосадовцями Київської області та Мінприроди, а ризик передбачений п. 1 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що при наявності закордонного паспорту, останній, з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, яке загрожує у разі визнання його винним за вчинення тяжкого злочину, може, в подальшому, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі за межами України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до практики ЄСПЛ, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду. А тому, при винесенні даної ухвали колегією суддів приймається до уваги суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що узгоджується з позиціями п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Таким чином, встановивши вказані обставини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, що знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі і спростовує доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав вважати, що вказані ризики існують.

Крім того, ті обставини, що ОСОБА_8 має родину, соціальні зв`язки, характеризується позитивно, раніше не судимий, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж можуть знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним вищезазначених ризиків, і повинні враховуватися у сукупності з усіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та судова практика ЄСПЛ пов`язує можливість тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Твердження апелянта про визначену органом досудового розслідування заставу у розмірі 1000 000 грн., який є для підозрюваного непомірним, а також і його незгода висловлена в ході апеляційного розгляду з розміром застави 528 600 грн., висловлена вже в ході апеляційного розгляду, то колегія суддів вважає безпідставними, з врахуванням того, що слідчим суддею підозрюваному було визначено значно менший розмір застави, ніж просив слідчий, а саме - 528 600 грн., яка в той же день ( в день винесення судом рішення 16.04.2018року) і була внесена.

При цьому, доводи апелянта про те, що у клопотанні слідчого СУ ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_10 зазначено, що воно погоджено з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , однак жодного документу щодо наявних повноважень такого погодження надано не було, спростовуються витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що по даному кримінальному провадженні призначено групу прокурорів, в числі яких зазначений ОСОБА_6 і сумнівів стосовно того, що з зазначеним прокурором було погоджено клопотання слідчого, у апеляційного суду не виникає.

Що стосується посилань апелянта на відсутність в резолютивній частині проголошеного слідчим суддею рішення дати проголошення повного тексту ухвали, то вони не свідчать про те, що вказане судове рішення не відповідає вимогам КПК України, за наявності в матеріалах повного тексу оскаржуваної ухвали, який було складено протягом передбаченого законом строку, а також довідки секретаря судового засідання, з якої вбачається, що повний текст ухвали був проголошений без фіксування технічними засобами за відсутності учасників процесу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

При цьому, доводи захисника про те, що в ухвалі слідчого судді зазначено про задоволення клопотання у повному обсязі, при частковому визначенні розміру застави, ніж зазначено в клопотанні, також не свідчить про невідповідність прийнятого рішення вимогам кримінального процесуального закону, з врахуванням того, що вимоги клопотання слідчого щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею задоволені в повному обсязі.

Що стосується доводів апелянта про не встановлення особи ОСОБА_8 відповідно до паспорта громадянина України та відсутності в матеріалах клопотання відомості про його паспортні дані, то вони є неогрунтованими при тому, що в матеріалах провадження міститься копія паспорта ОСОБА_8 (а.п.72-73), що слідчим суддею було враховано при встановлені особи останнього при розгляді клопотання, в якому також зазначені всі анкетні дані підозрюваного, в тому числі і те, що він працює заступником директора ТОВ «ЕМСІЕЛ», в той час як дані про те, що у вказаному товаристві ОСОБА_8 не працює в матеріалах провадження відсутні.

Що стосується посилань апелянта на те, що в клопотанні слідчого, датованому 15 червня 2018 року, зазначено, що обшук, під час якого було вилучено 50 000 грн., був проведений 16 червня 2018 року, тобто в день проведення судового розгляду такого клопотання, то зазначене є опискою, про що зазначив прокурор в судовому засіданні під час апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження.

Інших будь-яких переконливих доводів, які б спростовували викладені в оскаржуваній ухвалі висновки та свідчили б про наявність безумовних підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження здобуто не було.

При цьому, ті обставини, що резолютивна частина прийнятого слідчим суддею рішення не містить інформації щодо дати проголошення повного тексту ухвали, на що посилається апелянт, не можуть бути підставною для

За таких обставин, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування, відсутні, а тому ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4