Єдиний унікальний номер 236/3785/17
Номер провадження 11-кп/775/608/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції у приміщені апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 березня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному в за № 0000726 від 10.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 березня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, українця, гр-на України, який має середнью освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Згідно вироку, 10.07.2017, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 в порушення Правил дорожнього руху України, а саме вимог п.2.1 (а), п.2.9 (а) перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі водійського посвідчення, керував не належним йому транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині вулиці Івана Труша в смт. Ярова Лиманського району, Донецької області, напрямком від м. Святогірськ Донецької області до смт. Дробишеве Лиманського району, Донецької області.

Під час руху по проїзній частині автодороги вул. Івана Труша в смт. Ярова Лиманського району, Донецької області, під`їжджаючи до будинку № 26, ОСОБА_7 легковажно, розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, не обрав для даної ділянки дороги безпечну швидкість та прийоми управління зазначеним транспортним засобом, щоб при впливі на органи керування автомобілю (гальмівна система, рульове керування), мати змогу постійно контролювати стійке положення, напрямок і траєкторію руху в межах обраної смуги руху, маючи при цьому об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, в порушення вимог п.12.4; п.12.9 (б); п.14.2 (в); п.10.1; п.11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, рухався на небезпечній для даної ділянці автодороги швидкістю понад 60 км/годину, та перед зміною напрямку керованого ним автомобіля у вигляді обгону попутно рухомого автомобіля, не переконався в безпеці своїх дій, та те що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху, якою рухався у зустрічному напрямку автомобіль «Skoda-Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , з яким допустив зіткнення. В наслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажирам автомобіля ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 спричинені тілесні ушкодження:

ОСОБА_10 - струс головного мозку, відкритий перелом ліктьового відростку правої ліктьової кістки, закритий перелом ліктьового правої роменевої кістки з вивихом кісток зап`ястя, вивих правого стегна, різана рана лобу зліва, рани нижньої щелепи і правої половини обличчя, садна обох гомілок, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як потребуючи для свого лікування строк більше 21 доби;

ОСОБА_11 - закритий осколковий перелом лівої плечової кістки нижній третині, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як потребуючи для свого лікування строк більш 21 доби.

Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.12.4; п.12.9 (б); п.14.2 (в), п.10.1; п.11.3 Правил дорожнього руху України, знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На обґрунтування своїх вимог вказує, що обставиною яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 є визнання ним вини в повному обсязі, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки. Звертає увагу, що санкція статті передбачає інші альтернативні покарання ніж арешт, тому покарання у виді штрафу буде достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання, виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які наполягали на задоволені апеляційної скарги, думку прокурора який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновок суду стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, наведених у вироку, відповідає матеріалам провадження і ґрунтується на доказах, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України; дії ОСОБА_7 кваліфіковані вірно, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості злочину, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, в силу ст. 89 КК України не судимий, працездатний, офіційно не працює.

Також судом враховано обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, та обставину, що обтяжує покарання, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, крім того враховано досудову доповідь, згідно якої, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі на певний строк можливе та становить середній рівень ризику небезпеки для окремих осіб.

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи спосіб вчинення злочину, те що ОСОБА_7 вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту з необережності, поведінку останнього, що передувала події злочину, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_7 суворе покарання (а.п. 187), висновок досудової доповіді органу пробації, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання.

Доводи захисника, щодо відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , спростовуються матеріалами кримінального провадження, згідно яких, судом першої інстанції встановлено обставину, що обтяжує покарання, скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що також підтвердив обвинувачений в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при призначені ОСОБА_7 міри покарання враховані всі обставини викладені в апеляційній скарзі захисника, будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді справи в апеляційній інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарги не надано.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що покарання у виді 4 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортним засобом, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів та підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

Колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, доводи апеляційних скарг щодо невідповідності призначеного покарання ступені тяжкості та особі обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 березня 2018 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: