Справа № 509/949/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с.Овідіополь, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 11 лютого 2018 року, з обвинувальним актом, яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малий Бобрик Краснопільського району Сумської області, українець за національністю, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території Одеської області, раніше судимий: - 15.06.2007 Краснопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі;- 25.06.2009 Краснопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; - 24.03.2015 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 15.12.2017 умовно - достроково звільнений від відбування покарання в Одеській випраній колонії №14,

обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим Овідіопольським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому порядку, повторно, 11.02.2018, приблизно о 10.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна прибув до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 . Перебуваючи біля вхідних воріт зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, достовірно знаючи, що власник домоволодіння відсутній, непомітно для оточуючих, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння, де, здійснивши пошуки, у незачиненому сараї виявив металобрухт (кілька непридатних для використання металевих виробів), загальною вартістю 300 грн., який, з метою подальшого винесення за межі домоволодіння, зібрав, переніс та помістив біля його вхідних воріт.

Безпосередньо після цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що його ніхто не бачить, підійшов до вхідних дверей житлового будинку, та, встановивши, що вони зачинені, ліктем, застосувавши фізичну силу, розбив віконне скло та крізь отвір, що утворився у ньому, проник до приміщення будинку, де виявив майно (металеві шампури, у кількості 7 шт., вартістю 10 грн. кожний, загальною вартістю 70 грн., одну сковорідку, вартістю 100 грн., одну металеву підставку для чашок, вартістю 50 грн., дві металеві миски, вартістю 50 грн. кожна, загальною вартістю 100 грн., один друшляк, вартістю 50 грн., статуетку у вигляді ангела, вартістю 300 грн., ручний міксер, вартістю 100 грн.) загальною вартістю 770 грн., яке зібрав та помістив на столі біля вікна, крізь яке проник у домоволодіння, маючи на меті винести їх звідти.

Свій злочинний намір ОСОБА_3 не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як в процесі підготовки чужого майна для винесення з зазначеного домоволодіння був помічений та застигнутий безпосередньо в будинку сусідами ОСОБА_5 .

Вину свою обвинувачений визнав повністю, показав, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, а саме, що, дійсно, 11.02.2018, приблизно о 10.00 год., намагався таємно викрасти з будинку ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 майно, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння, де знайшов металобрухт (кілька непридатних для використання металевих виробів), зібрав, переніс та помістив біля його вхідних воріт. Далі, розбив віконне скло та крізь отвір, що утворився у ньому, проник до приміщення будинку, де виявив майно (металеві шампури, у кількості 7 шт., одну сковорідку, одну металеву підставку для чашок, дві металеві миски, один друшляк, статуетку у вигляді ангела, ручний міксер), яке зібрав та помістив на столі біля вікна, крізь яке проник у домоволодіння, маючи на меті винести їх звідти.

В процесі підготовки чужого майна для винесення з зазначеного домоволодіння був помічений та застигнутий безпосередньо в будинку сусідами ОСОБА_5 .

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин скоєння ним кримінального правопорушення, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та щирості його позиції.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, в відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати фактичні обставини справи, які він визнає, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. Провина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, повністю доведена.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними, протиправними діями, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Судом встановлені обставини, передбачені ст..66 КК України, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, передбачених ст..67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись положеннями ст.ст. 50, 65-67 КК України, згідно з якими покарання має бути призначене необхідне й достатнє для виправлення засудженої особи та попередження вчинення злочинів як засудженим, так і іншими особами, та має на мету не тільки кару, а й виправлення засудженого, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, в відповідності до ч.4 ст..12 КК України є злочином тяжким злочином, особу винного, його відношення до скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням зазначеним вище обставин, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 необхідно призначити в вигляді позбавлення волі на строк, в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, та саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначені покарання, судом не встановлено підстав, для застосування положень ст..ст. 69,75 КК України.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню, передбачені ст..118 КПК України, відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст..100 КПК України.

Металеві шампури, у кількості 7 шт., одну сковорідку, одну металеву підставку для чашок, дві металеві миски, один друшляк, статуетку у вигляді ангела, ручний міксер та металобрухт передані потерпілій ОСОБА_5 під розписку, та підлягають поверненню їй за належністю.

Керуючись ст..ст. 94, 100, 126, 129, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст..ст. 15, 185 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєні злочину, передбаченому ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання в вигляді 3 (Трьох) років позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 - тримання під вартою, залишити без змін, до набрання вироком чинності.

Початок відбуття строку покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його взяття під варту згідно з ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, а саме з 28 вересня 2018 р.

Речові докази: металеві шампури, у кількості 7 шт., одну сковорідку, одну металеву підставку для чашок, дві металеві миски, один друшляк, статуетку у вигляді ангела, ручний міксер та металобрухт, що передані потерпілій ОСОБА_5 під розписку, вважати повернутими їй за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження в апеляційному порядку, якщо таке оскарження не відбулось. Якщо вирок був оскаржений в апеляційному порядку, він набуває законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1