Справа № 127/1-238/01
Провадження № 1-в/127/731/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" жовтня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 1-238-2001 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 1-238-2001 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування у даній кримінальній справі постановою слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 15.04.2001 року з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 11.09.2001 року звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, кримінальну справу відносно них закрито. Питання щодо скасування арешту не вирішувалось.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що при винесенні постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 11.09.2001 року питання про скасування арешту майна судом не вирішувалося. На даний час ОСОБА_3 , як співвласник квартири, не може реалізувати свої права, оскільки арешт не скасовано.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

В судове засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не прибули.

Відповідно до ч. 2 ст. 411 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце розгляду клопотання, не зупиняє розгляду справи.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без участі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вважає за можливе проведення судового розгляду без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінальної справи № 1-238-2001, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи № 1-238-2001 вбачається, що під час досудового слідства у кримінальній справі № 01290107 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України постановою слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 15.04.2001 року з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 271).

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 11.09.2001 року звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, кримінальну справу відносно них закрито. Питання щодо скасування арешту не вирішувалось. (а.с. 387).

Постанова Староміського районного суду м. Вінниці від 11.09.2001 року набрала законної сили.

Відповідно до п. 9 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки арешт на майно накладено у порядку Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, то і при розгляді клопотання про його скасування мають застосовуватися положення Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Частинами 1, 6 ст. 126 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року визначено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 324 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Як вбачається з постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 11.09.2001 року, питання про скасування арешту майна при винесенні даної постанови судом не вирішувалося.

Згідно з наявними у справі довідками КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 57/3000 долі та ОСОБА_3 57/3000 долі відповідно. (а.с. 266, 267).

З матеріалів кримінальної справи № 1-238/2001 вбачається, що цивільні позови у даній кримінальній справі пред`являвся потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Однак, в матеріалах даної кримінальної справи наявні заяви потерпілих, в яких вони зазначили, що примирилися з підсудними і претензій до них не мають.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, кримінальну справу закрито, а також те, що в кримінальній справі відсутні підстави, які б обумовлювали подальший арешт нерухомого майна, суд вважає, що в застосуванні цього заходу потреба відпала.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що статтею 347 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року передбачено вичерпний перелік судових рішень, на які може бути подана апеляція, до якого оскарження судових рішень, постановлених в порядку ст. ст. 409, 411 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, не входить.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 126, 324, 409, 411 Кримінально- процесуального кодексу України 1960 року, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 1-238-2001 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 15.04.2001 року на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , 57/3000 долі якої належить ОСОБА_3 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя