Постанова
Іменем України

06 листопада2018 року

м. Київ
справа № 689/695/17
провадження № 51- 3147 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 296 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Згідно з вироком, 11 лютого 2017 року о 03:00, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні бару «Лідер», що в смт Ярмолинці, пл. 600-річчя Ярмолинець, під час суперечки між ним, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 безпричинно, з хуліганських мотивів, з метою явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, завдав два удари кулаками в обличчя ОСОБА_10 , який проходив повз них та запитав про причини конфлікту. Внаслідок цих дій ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження, що потягнули короткочасний розлад здоров`я.
Наведені хуліганські дії ОСОБА_7 були припинені іншими сторонніми особами.
Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 25 липня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінив. Виключив з мотивувальної частини вироку посилання про припинення протиправних дій ОСОБА_7 іншими особами. У решті вирок залишено без зміни.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись нанеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_7 , звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК, а провадження у справі закрити. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій за наявності в матеріалах провадження клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, безпідставно не звільнили ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК.

Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор просив залишити касаційну скаргу захисника без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши всіх учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 296 КК, у касаційному порядку не оспорюються.

Доводи захисника у касаційній скарзі щодо необхідності обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК, є неспроможними, з огляду на таке.
Так, згідно зі ст. 46 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК, де безпосереднім об`єктом є громадський порядок, тобто комплекс суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок та дотримання правил поведінки у суспільному житті та побуті. Додатковим факультативним об`єктом хуліганства можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.

При цьому, зважаючи на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є саме громадський порядок, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, звільнення особи від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце лише тоді, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам фізичної особи, а не публічним інтересам.
З огляду на зазначене, висновок апеляційного суду про неможливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК з підстав примиренням винного з потерпілим є обґрунтованим, оскільки хоча протиправними діями ОСОБА_7 і спричинена шкода потерпілому ОСОБА_10 , проте ця шкода є лише проявом посягання на основний безпосередній об`єкт хуліганства громадський порядок.
Доводи захисника у касаційній скарзі щодо необхідності обов`язкового застосування до ОСОБА_7 ст. 46 КК є неспроможними та були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який правильно визнав їх необґрунтованими з зазначенням належних мотивів прийняття такого рішення, з чим погоджується суд касаційної інстанції.
За наведених обставин, колегія суддів вважає вимоги касаційної скарги захисника про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та звільнення засудженого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК є неприйнятними.

Зважаючи на те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допущених судами першої та апеляційної інстанцій у кримінальному провадженні не виявлено, законних підстав для скасування постановлених щодо засудженого ОСОБА_7 судових рішень колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року,
ухвалив:
Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року щодо ОСОБА_11 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3