Справа № 369/9106/18
Провадження №1-кс/369/2929/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 року м.Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшої слідчої СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, яке вона мотивувала тим, що 30.12.2015 до Києво-Святошинського ВП надійшла заява ОСОБА_4 з копією ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 від 29.12.2015 про зобов`язання уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості, викладені в заяві ОСОБА_4 від 15.09.2015 про вчинення злочину, передбаченого ст.. 190 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На виконання ухвали слідчого судді відомості, викладені в заяві ОСОБА_4 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та старшим слідчим ОСОБА_6 розпочато досудове розслідування.

29.08.2016 до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та постановою слідчого від 29.09.2016 ОСОБА_7 визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, про що йому направлена відповідь з копією постанови.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .. Під час допиту ОСОБА_4 повідомила, що у період з 21 червня 1980 року по 03 липня 1996 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , від шлюбу має двох синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 21 червня 1988 року Рішенням № 151/6 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Після виділення зазначеної земельної ділянки та отримання дозволів відповідних органів на будівництво індивідуального житлового будинку вони почали будувати будинок. На момент розірвання шлюбу в 1996 році будинок не був введений в експлуатацію та право власності на нього зареєстровано не було, але фактично в даному будинку можна було проживати та він був готовий на 86%. Після розірвання шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зберігались нормальні відносини, вони продовжували спілкування. ОСОБА_8 власноручно розділив будинок на дві рівні частини, одну з яких зайняв сам, а іншою половиною почали користуватись ОСОБА_4 та діти. Право власності на частину житлового будинку ОСОБА_4 не оформлювала на себе, а тільки користувалась нею, а земельної ділянки не мала можливості теж оформити, так як будівля ще не була введена в експлуатацію. Після 2008 року, коли почались судові тяжби, ОСОБА_11 стало відомо, що фактично земельна ділянка, на якій під час шлюбу було здійснено будівництво житлового будинку, після оформлення ще в шлюбі на її чоловіка ОСОБА_8 , була ним подарована ще в 1995 році його матері ОСОБА_12 (був нею оформлений Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ №028839, виданий виконкомом ІНФОРМАЦІЯ_6 31.03.2001: 25 га для обслуговування житлового будинку, 0,03 га для ведення ОСГ). В подальшому, 07 липня 2001 року ОСОБА_12 , згідно договору дарування, подарувала зазначену земельну ділянку ОСОБА_8 . Всі ці моменти переходу права власності на дану земельну ділянку ОСОБА_4 дізналась тільки під час судового розгляду позовних заяв її синів та неї самої. До цього, та безпосередньо на момент розірвання шлюбу в 1996 році, ОСОБА_4 нічого не знала про те, що фактично побудований нею з чоловіком перебуває вже на земельній ділянці, яку він в 1995 році подарував без згоди ОСОБА_4 своїй матері. Більше того, ОСОБА_4 була повністю впевнена, що побудований та практично готовий (на 86 %) цей будинок перебуває на отриманій під час шлюбу чоловіком, ОСОБА_8 , земельній ділянці, оформленій на нього, та яка перебуває в його власності. Через деякий час, а саме після розлучення в 1996 році, ОСОБА_8 почав проживати з ОСОБА_13 . Спочатку він проживав в АДРЕСА_3 , але пізніше вони стали проживати в АДРЕСА_2 . В липні 2007 року ОСОБА_8 був поставлений діагноз: рак прямої кишки ІVстадії з віддаленими метастазами в легені та печінку. На обліку він перебував в онкокабінеті ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 . Крім того, ОСОБА_8 , на підставі експертного заключення від 06.03.1996 №127 ОСОБА_8 визнаний інвалідом 2 групи довічно. Внаслідок хвороби він став рідко підводитися з ліжка, не міг сидіти, постійно лежав, а в останні тижні свого життя взагалі був лежачим хворим. ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_8 помер. Право власності на будинок було зареєстровано ОСОБА_8 07 грудня 2007 року, про що виконком ІНФОРМАЦІЯ_6 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. У січні 2008 року діти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їм стало відомо про те, що 25 грудня 2007 року відповідно до договорів дарування серії ВКС №378780, ВКС №378781, ВКС №378782, внесених до реєстру за №221, 222, 223, ОСОБА_8 подарував ОСОБА_13 житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану біля цього будинку та земельну ділянку площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства. Всі три договори були посвідчені в офісі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_16 . Зазначеним фактом ОСОБА_4 та її сини були дуже здивовані, оскільки внаслідок хвороби ОСОБА_8 перед смертю рідко підводився з ліжка, йому було тяжко сидіти, а в останні тижні свого життя взагалі був лежачим хворим та не міг самостійно ходити. Крім того, в суді їм стало відомо, що 25.12.2007 в день посвідчення договорів дарування, відповідно до медичної довідки серії 2ААД №240604, ОСОБА_8 на обліку у психіатра не перебуває, психічних протипоказань для дарування нерухомого майна, земельної ділянки не має, що у них також виклало сумніви в тому, що він міг відвідувати психіатра та нотаріуса в цей день, оскільки в наслідок хвороби останні дні свого життя він взагалі не міг самостійно рухатись. На погляд ОСОБА_4 та її синів, ОСОБА_8 фізично не міг приїздити до офісу нотаріуса та підписати вищевказані договори дарування на користь ОСОБА_13 , якій було відомо про його тяжкий стан і яка цим скористалася для реалізації своїх намірів щодо заволодіння його майном.

В подальшому діти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , звернулись до суду з позовом про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок, а ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя. Згідно висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_10 від 10.11.2011 №288 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_8 , проставлені на договорах дарування від 25.12.2007 р., посвідчених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_16 та внесені до реєстру за №№ 221, 222, 223, виконано не ОСОБА_8 , а іншою особою. У зв`язку з цим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 у цивільній справі № 2-16/2011 від 13 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_17 задоволено, визнано недійсними договори дарування земельних ділянок та житлового будинку АДРЕСА_2 , які укладені 25.12.2007 між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 судом було відмовлено. Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_13 звернулась з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Київської області. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 27.04.2012 призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу, та згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5242/5243/12-32 від 07.07.12 у цивільній справі № 22ц-983/12 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_8 , проставлені в договорах дарування від 25.12.2007 р., посвідчених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_16 та внесені до реєстру за №№ 221, 222, 223, виконані ОСОБА_8 . У зв`язку з цим Апеляційним судом Київської області від 22.10.2012 рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.12.2011 в частині задоволення позову ОСОБА_7 , ОСОБА_17 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 , ОСОБА_17 відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2013 у відкритті касаційного провадження на рішення Апеляційного суду Київської області від 22.12.2012 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2013 відмовлено у допуску справи до перегляду у Верховному суді України. Також ОСОБА_4 та її синам стало відомо, що 31.07.2007 зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 31.07.2007 зроблено відповідний актовий запис за №140. У червні 2015 року ОСОБА_4 зустріла ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), який був товаришем її покійного колишнього чоловіка ОСОБА_8 . ОСОБА_18 поцікавився як справи, на що ОСОБА_4 відповіла, що досі тривають судові процеси між спільними з ОСОБА_8 дітьми та другою дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_13 . Почуте здивувало ОСОБА_18 оскільки, з його слів, колишній чоловік ОСОБА_19 майже перед самою смертю йому сказав, що з ОСОБА_13 він не буде одружуватись. Враховуючи почуту інформацію від ОСОБА_18 , ОСОБА_4 припускає, що її колишній чоловік ОСОБА_8 ніколи не одружувався з ОСОБА_13 , а підпис від його імені в Книзі реєстрації шлюбів виконаний іншою особою. На думку ОСОБА_4 встановлення даного факту має важливе значення, адже ОСОБА_13 , як спадкоємиця першої черги (дружина спадкодавця), заволоділа рухомим і нерухомим майном після смерті її колишнього чоловіка, на що, ймовірно, не мала жодних підстав.

Будучи допитаним ОСОБА_7 підтвердив показання ОСОБА_4 та додатково повідомив, що практично до самої смерті його батька у них були нормальні стосунки. Тільки буквально за тиждень перед смертю ОСОБА_8 він з ним не спілкувався, але приїхав до нього 27.12.2007, в день, коли він помер. Зі слів ОСОБА_7 , в цей день ОСОБА_8 вже не міг спілкуватись, тому він з ним не міг поговорити, йому було тяжко дихати, тому коли ОСОБА_7 повідомили, що за два дні до смерті його батько ОСОБА_8 їздив до нотаріуса в с. Софіївську Борщагівку, він не повірив цьому. Крім того, коли нотаріуса допитували під час апеляційного розгляду цивільної справи, вона повідомила, що спочатку вона приїжджала до батька додому, бачила, що він був в лежачому стані, але після цього він 25.12.2007 вже сам приїхав до неї в офіс для оформлення договорів дарування, підписав документи, а вона підтвердила його підпис. Також ОСОБА_7 повідомив, що під час розмов з батьком, останній йому говорив, що половину будинку буде ОСОБА_7 , а половина його брату ОСОБА_17 . Крім того, влітку 2007 року, коли ОСОБА_8 вже знав, що тяжко хворий, ОСОБА_7 з батьком, ОСОБА_8 їздили до знахаря та в розмові ОСОБА_8 сказав, що, можливо, попродає все та поїде на Кавказ лікуватись, там, нібито, є якийсь-то дід, який лікує рак. Щодо нової дружини ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 на дану тему з ним не спілкувався, але не чув про те, щоб його батько з нею одружився, тому сам ОСОБА_7 сприймав ОСОБА_13 як співмешканку батька. Також в неї було вже дві дитини на той час, коли вона почала спільно жити спільно з ОСОБА_8 , а під час спільного проживання з ним ОСОБА_13 народила ще доньку. Зі слів ОСОБА_7 , в бесідах ОСОБА_8 ніколи не називав цю дитину донькою, тільки по імені.

05.05.2018 призначено почеркознавчу експертизу, у зв`язку з чим необхідно отримати оригінали документів для проведення даної експертизи.

На даний час з метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виникла необхідність в оригіналів документів, що знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » Києво-Святошинського відділенні № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 Відповідно п. 19 ч.1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Вказана інформація і документи мають важливе значення для встановлення обставин, розкриття кримінального правопорушення, викриття винних осіб, у тому числі шляхом проведення ряду експертних досліджень, встановлення інших осіб, які можуть бути причетними до скоєння кримінального правопорушення, та ця інформація і документи будуть використані під час досудового розслідування як доказ.
З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації та/або документів, розгляд поданого клопотання необхідно проводити без виклику представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » Києво-Святошинського відділенні № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , у якого знаходиться інформація, на підставі ч. 2 ст.163 КПК України.
Тому слідча просила надати старшому слідчому Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 або слідчому слідчої групи та оперативним співробітникам за доручення в порядку ст. 40 КПК України, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю вилучити оригінали документів (здійснити виїмку), а саме:

-документів справи по рахунку № НОМЕР_2 , належному ОСОБА_8 , а саме: оферта на укладання угоди про обслуговування рахунків; акцент на укладання угоди про обслуговування рахунків; заява відкриття рахунку, анкета-заява про акцент публічної пропозиції на укладання ДКБО обслуговування фізичних осіб в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 »;

-документів справи по рахунку № НОМЕР_3 , належному ОСОБА_8 , а саме: оферта на укладання угоди про обслуговування рахунків; акцент на укладання угоди про обслуговування рахунків; заява відкриття рахунку, анкета-заява про акцент публічної пропозиції на укладання ДКБО обслуговування фізичних осіб в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 »,

які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » Києво-Святошинського відділенні № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 .
Суд розглядає клопотання у відсутність представників АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » Києво-Святошинського відділенні № 5399/083 з метою унеможливлення завчасного знищення або переховування документів, зазначених у клопотанні.

В судовому засіданні слідча вимоги клопотання підтримала та просила його задоволити.

В силу ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі тимчасовий доступ до речей, документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п.5 ч. 1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається про неможливість отримати слідчим відомості в інший спосіб, потреби досудового розслідування виправдовують такий захід забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів, і дані документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку, з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 159-163, 164 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати старшому слідчому Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 або слідчому слідчої групи та оперативним співробітникам за доручення в порядку ст. 40 КПК України, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю вилучити оригінали документів, а саме: документів справи по рахунку № НОМЕР_2 , належному ОСОБА_8 , а саме: оферта на укладання угоди про обслуговування рахунків; акцент на укладання угоди про обслуговування рахунків; заява відкриття рахунку, анкета-заява про акцент публічної пропозиції на укладання ДКБО обслуговування фізичних осіб в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 »; документів справи по рахунку № НОМЕР_3 , належному ОСОБА_8 , а саме: оферта на укладання угоди про обслуговування рахунків; акцент на укладання угоди про обслуговування рахунків; заява відкриття рахунку, анкета-заява про акцент публічної пропозиції на укладання ДКБО обслуговування фізичних осіб в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 », які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » Києво-Святошинського відділенні № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 .
Строк дії ухвали 1 місяць.
Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1