Провадження 1-кп/554/94/2018

У Х В А Л А
27 квітня 2018 року м.Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, с. Милорадове, Котелевського району Полтавської області, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.06.1998 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.19, ч.3 ст. 140, ст. 44 КК України ( в ред. 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 08.07.1999 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 229-6, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України (в ред. 1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано 6 місяців по вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.1998 року до 4 років позбавлення волі. Звільнився 21.02.2002 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 12 днів;
- 23.10.2002 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст. ст. 185, ч.3 , ч.4 ст. 184, ст. 70 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Київського районного суду м.Полтави, кінцевий термін 6 років позбавлення волі. Звільнений від 30.01.2007 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяці;
- 17.07.2008 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 23.10.2002 року, кінцевий термін 4 роки позбавлення волі. Звільнений 01.04.2011 року умовно-достроково, не відбута частина покарання - 10 місяців 12 днів;
- 08.02.2012 року Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 09.10.2015 року по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані із проникненням у житло.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ще на 60 днів, мотивуючи це тим, що той обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, непрацевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки, що вказує на наявність ризиків для продовження ними злочинної діяльності та ухилення від суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 при прийнятті рішення покладалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження прокурора, встановив таке:
статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
З урахуванням викладеного, за результатами розгляду клопотання суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з мотивів, наведених прокурором, вважаючи при цьому, що ризики, визначені статтею 177 КПК України, які існували на момент обрання цього запобіжного заходу продовжують мати місце і на даний час, оскільки той обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, непрацевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а отже інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки, що вказує на наявність ризиків для продовження ним злочинної діяльності та ухилення від суду.
Керуючись ст. ст.177,178,183, 194, 195, 291 КПК України, суд,-
клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на 60 днів, а саме по 26 червня 2018 року (включно).
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1