Справа № 362/1831/18
Провадження № 1-кс/362/431/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 (в інтересах Дослідницької селищної територіальної громади) на відмову у визнані потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді із скаргою, в якій просить визнати незаконною та неправомірною відмову у визнанні потерпілим, та зобов`язати слідчий відділ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області визнати потерпілим у кримінальному провадженні № 0000207 Дослідницьку селищну територіальну громаду.

Зазначає, що 26.03.2018 року ним було подану заяву в інтересах територіальної громади Дослідницькена ім`я начальника СВ Васильківського МВ НПГУ в Київській області ОСОБА_3 про визнання потерпілим Дослідницьку селищну територіальну громаду.

В подальшому листом № 4/2009/109/1004/02 який було отримано 06.04.2018 року відмовлено в задоволені заяви про визнання потерпілим.

Вважає, що вищезазначена відмова є незаконною оскільки чинним КПК не передбачено такої підстави для відмови, яка вказана в повідомленні.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, прийшов до висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка таку скаргу подала,з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілого.

Крім цього, за змістом ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Проте, подана ОСОБА_2 скарга на незаконні дії не містить необхідної інформації, яка б дала можливість перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог закону, що є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Зокрема, із скарги не можливо встановити, яку саме дію чи бездіяльність слідчого оскаржує ОСОБА_2 , оскільки до матеріалів скарги не долучено жодного рішення слідчого чи розглянута його заява від 26.03.2018 року, чи прийнято рішення про визнання чи про відмову у визнанні потерпілим заявника, не зазначено мотивів незаконності того чи іншого рішення слідчого, його дії чи бездіяльності.

Крім того, в матеріалах даної скарги відсутні будь-які докази (конверт, довідка поштового відділення, дані від Васильківського ВП, тощо) стосовно того, що ОСОБА_2 отримала лист про відмову у визнання потерпілим дійсно саме 06.04.2018 року.

Наряду з чим, суд послуговується і вимогами ст. 26 КПК України «Диспозитивність», відносно того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що особи, які подали скаргу, хоча і посилаються на отримання копії листа 06.04.2018 року, але не наводять будь-яких доказів на підтвердження такого отримання, саме у цей термін, хоча таке прямо зазначене у ст. ст. 22, 26 КПК України, а також не порушують в ній питання про поновлення строку на таке оскарження, як це прямо передбачене законом, слідчий суддя вважає, що в разі винесення оскарженого листа саме 06.04.2018 року, заявником були пропущені строки на подачу такої скарги, відповідно до вимог ст. 304 КПК України, у зв`язку з чим скарга підлягає поверненню, як така, що подана після закінчення строку на оскарження.

Ці норми закону кореспондуються, відповідно до приписів ст. 304 КПК України, яка передбачає два самостійних інститути, що унеможливлюють розгляд скарги по суті, оскільки законодавець покладає на суд обов`язок повернути скаргу чи відмовити у відкритті провадження саме за умови порушення особою, яка подала скаргу процедури подачі такої, оскільки це може бути судом перевірене лише до відкриття провадження, але не після того, про що і наголошує принцип диспозитивності.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_2 (в інтересах Дослідницької селищної територіальної громади) на відмову у визнані потерпілим повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, що подала скаргу, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою, в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1