У Х В А Л А
28 вересня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді Смолій Л.Д.
при секретарі судового засідання Хлуд І.П.
за участю прокурора- Ковальчука С.А.
заявника - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Харечка Сергія Петровича у розгляді заяви про самовідвід судді Рівненського міського суду Долі В.А. у розгляді скарги ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора Рівненської області Т.М. Ільящука,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора Рівненської області Т.М. Ільящука. Автоматизованою системою документообігу суду, вказана скарга розподілена слідчому судді Долі В.А., який на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявив собі самовідвід, оскільки особисто знайомий зі скаржником. Розгляд заяви судді Долі В.А. про самовідвід розподілено судді Харечку С.П. Судді Харечку С.П. Марчевським В.Ф. заявлено відвід, оскільки останній розглядав цивільну справу № 569/12613/13-ц за позовом ПАТ «Рівнегаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Було винесено рішення про задоволення позову у вказаній цивільній справі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.10.2013 року та Ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 25.11.2013 року про залишення в силі рішення Рівненського міського суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Окрім того вказує, що суддя Харечко С.П. під час розгляду згаданої цивільної справи вів себе зухвало по відношенню до нього як представника позивача.
Прокурор просив відмовити в задоволенні заяви.
В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву про відвід судді та просив її задовольнити.
Заслухавши думку прокурора та заявника, дослідивши матеріали скарги та заяву про відвід судді суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьої статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У своєму рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згідно з усталеної практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності у кожній конкретній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, так природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обгрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Побоювання заявників щодо небезсторонності судді ЄСПЛ визнав об`єктивно обгрунтованими та оцінив як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На переконання суду, обставини, зазначені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Харечка С.П., є такими, що виключають участь судді Харечка С.П. у розгляді заяви ОСОБА_3 про самовідвід, оскільки об`єктивно можуть викликати сумнів у його неупередженості, а тому заяву про відвід слід задовольнити.
Згідно ч. 1 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді, тому зазначену вище скаргу слід передати на розгляд іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.
Керуючись ст.ст. 75, 81,82 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Харечка Сергія Петровича у розгляді заяви ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора Рівненської області Т.М. Ільящука передати на розгляд іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: