Справа № 206/3702/18
1-в/206/415/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника Державної установи «Ігренський ВЦ (№133)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одружений, не військовозобов`язаний, до засудження працював менеджером ТОВ «Інтерейд», мешкав за адресою АДРЕСА_1 , засудженого:
- 27.03.2009 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, п. 13, ч.2 115, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі; Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016 року зараховано строк з 22.09.2008 р. по 02.06.2009 р., з 20.03.2012 р. по 03.04.2012 р. включно, ч.5 ст. 72 КК України; Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.12.2017 року не відбутий строк 04 р. 00 м. 24 дн. позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,
за участю сторін клопотання про умовно-дострокове звільнення:
прокурора ОСОБА_4
представника ІВЦ №133 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_3 захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 року начальник Державної установи «Ігренський ВЦ (№133)» звернувся до суду з поаднням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Представник ДУ ІВЦ №133 у судовому засіданні подання підтримав, пояснив що ОСОБА_3 характеризується в установі позитивно, сумлінно працює, має одне заохочення, стягнень не має.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення, у скоєному щиро розкаюється, хоче почати нове житття.
Захисник ОСОБА_7 просив задовольнити подання з наступних підстав, ОСОБА_3 , характеризується виключно з позитивної сторони, про що свідчить характеристика з Єврейської громади міста Дніпра (а.с.19), яка додана до матеріалів справи, довідка з місця роботи де в разі задоволення подання останній буде пере працевлаштований (а.с.20), характеристика (а.с.21 ), де останній працював до засудження. За час знаходження в місцях позбавлення волі, останній порушень вимог режиму відбування покарання не допускав. Має одне заохочення, стягнень не має. До праці ставиться сумлінно, виробничу дисципліну не порушує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, захисника, приходить до наступних висновків.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Окрім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2009 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 15, п. 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016 року зараховано строк з 22.09.2008 р. по 02.06.2009 р., з 20.03.2012 р. по 03.04.2012 р. включно, ст. 72 ч.5 КК України.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.12.2017 року не відбутий строк 04 роки 00 місяця 24 дня позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.09.2008 року. Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання у Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» характеризується з позитивного боку, має одне заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи проявляє тактовність; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт»; підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, за характером спокійний, врівноважений.
Однак, як вбачається з вищезазначеної характеристики, засуджений ОСОБА_3 , 15.11.2012 року відбуваючи покарання в БВК (№99), мав дев`ять заохочень та п`ять стягнень, з яких два погашені за плином часу, а три знято у законодавчому порядку, а саме 13.11.2008 року вилучено лезо з одноразового приладдя для гоління (7 діб Карцеру), 20.08.2013 року вилучено мобільний телефон (5 діб ДІЗО), 12.05.2014 року - створення конфліктної ситуації, 09.04.2015 року вилучено мобільний телефон, 16.07.2015 порушення розпорядку дня, 02.06.2017 порушення форми одягу, ( а.п. 4). Таким чином, суд зазначає, що сама по собі наявність двох заохоченнь у виправній Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_3 , оскільки виправлення особи повинно бути за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.
Окрім того, 16.07.2018 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_8 . Відповідно до вказаної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 22.06.2018 погрожував останньому та його родині позбавити життя, а саме надсилав смс повідомлення з погрозами на номер телефону ОСОБА_8 , про що останнім було написано заяву до Широківського ВП КВП ГУНП України у Дніпропетровській області. Відомості про вказані обставини були внесені до ЄРДР під № 0000354 (а.с. 34-40).
На теперішній час потерпілим шкода завдана злочином не відшкодована. Зазначена обставина підтверджується, поясненнями наданими ОСОБА_3 в ході судового засіданні, з яких вбчаєтся, що останній не зміг її оплатити.
До кінця строку відбуття покарання ОСОБА_3 ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 25.11.2021 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 сумлінною працею та зразковою поведінкою не довів своє виправлення, засуджений за особливо тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КК України, завдану злочином шкоду не відшкодував, схильний до порушення режиму, а тому не може бути звільнений в порядку ст. 81 КК України. Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Ігренський ВЦ (№133) відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1