1Справа № 335/3960/18 1-кп/335/483/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000799 від 26.03.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 25.04.2001 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України, кримінальна справа закрита на підставі п. 4 ст. 6 КПК України;

- 05.06.2002 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

- 11.03.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 18.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки;

- 27.12.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;

- 11.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст.70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 18.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.03.2018 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, перебуваючи в маршрутному таксі № 88, яке зупинилося на зупинці громадського транспорту «ТЦ Україна» у м. Запоріжжі, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 , таємно викрав мобільний телефон марки «Моторола ХТ 1625», іmаі: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартістю 5600 гривень 00 копійок, зі стартовим пакетом «Київстар», який матеріальну цінність не представляє, що належить ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму. Після цього, ОСОБА_5 покинув маршрутне таксі № 88, та на ЗГТ «ТЦ Україна» був зупинений співробітниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах, підтвердив, що вчинив крадіжку мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 , після чого був затриманий працівниками поліції. Суду пояснив, що спричинена матеріальна шкода повністю відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, потерпіла матеріальних претензій не має.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, cуду надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, згідно якої підтвердила відшкодування завданої їй матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, спричинених наслідків: тяжких наслідків не настало, а також ту обставину, що заподіяна потерпілій у кримінальному провадженні шкода повністю відшкодована шляхом повернення майна. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, вину у скоєнні злочину визнав повністю, не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, з 04.06.2008 року по 15.01.2016 року перебував на обліку у КУ „ОКНД, характеризується задовільно.

З урахуванням обставин справи, судом встановлено відсутність у потерпілої вимог майнового та немайнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , в тому числі у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди шляхом повернення майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд також враховує індивідуальні особливості особистості обвинуваченого, його вік, соціальний стан, спосіб життя, поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду, який сприяв розкриттю злочину та не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню або ухиленню від відповідальності, відшкодування шкоди.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення обвинуваченого до скоєного, тяжкості вчиненого злочину, а також предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, а також позиції прокурора, який вважав за доцільне призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, наближене до мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою слідчого судді від 28.03.2018 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 26 березня 2018 року до 24 травня 2018 року включно та встановлено розмір застави у сумі 8 810 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка визнана свідком у кримінальному провадженню № 0000799.

Згідно довідки ДУ „Запорізький слідчий ізолятор від 15.05.2018 року, у зв`язку із внесенням застави у встановленому ухвалою слідчого судді розмірі ОСОБА_5 30.03.2018 року звільнений з під варти, у зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 202 КПК України, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та у відповідності до ч. 6 ст. 182 КПК України, зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину середньої тяжкості, обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне залишити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави без змін, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує до строку призначеного ОСОБА_5 покарання строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 26.03.2018 року по 30.03.2018 року.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 час перебування під вартою в період з 26.03.2018 року по 30.03.2018 року включно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, визначених ухвалою слідчого судді від 28.03.2018 року, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка визнана свідком у кримінальному провадженню № 0000799.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Моторола ХТ 1625», іmаі: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1