УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0007205 від 02.07.2018, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не одружений, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 24 липня 2018 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_5 30 червня 2011 року, в період часу приблизно о 01 годині 00 хвилин, знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 де разом з раніше знайомим ОСОБА_8 та раніше незнайомим ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої. Того ж дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , ножем, який тримав в правій руці, перебуваючи за спиною ОСОБА_9 , спричинив йому один поріз шиї з правого боку, після чого через деякий час наступила смерть потерпілого.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2018 у вказаному кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього низки обов`язків.

Водночас, органом досудового розслідування встановлено, що слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не було взято до уваги протокол допиту свідка ОСОБА_8 та протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 . Згідно вказаний протоколів слідчих дій встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , за відсутністю будь-яких конфліктів, сварок, без особливої на те причини спричинив потерпілому колото-різане тілесне ушкодження передньої зони шиї. Вказане обґрунтовує цинічне, а саме зневажливе, зухвале ставлення то людського життя та природних прав які належать потерпілому ОСОБА_9 , тому орган досудового розслідування вважає що у зв`язку з цим ОСОБА_5 продовжить свою злочинну діяльність, а обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є достатнім для запобігання вказаному та усім іншим, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Вищезазначене відмічає відповідні обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення та вказують на те що більш м`який запобіжний захід не є достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Слідчий вважає, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування. Інші, наведені стороною обвинувачення ризики також не обґрунтовані, отже, належну процесуальну поведінку може забезпечити обраний запобіжний захід.

Частиною 1 статті 200 КПК передбачено, що слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Підставами для ініціювання зміни запобіжного заходу, зокрема, є наявність обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Як свідчить клопотання, такими обставинами є те, що слідчим суддею при винесенні ухвали про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , не було взято до уваги протокол допиту свідка ОСОБА_8 та протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , а також те, що особа не просто раніше судима, як вказано в ухвалі від 24.07.2018, а раніше судима за вчинення насильницького та корисливого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 186 КК України відповідно.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих йому доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком ймовірними.

На користь реального існування вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і вживав заходи, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить відсутність у ОСОБА_5 тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування, зокрема, міцних соціальних зв`язків, сім`ї, утриманців, постійного місця роботи.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний не має офіційного та стабільного джерела доходів, реально існуючим є ризик, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Водночас, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, відсутність у нього судимостей.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування найсуворішого запобіжного заходу у клопотанні сторони обвинувачення не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Заявлені стороною обвинувачення обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

За таких обставин , слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу не достатньо обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1