1Справа № 335/5287/18 1-кс/335/3559/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
14 травня 2018 рокуслідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 травня 2018 року до Вознесенівського ВП надійшла заява про те, що невстановлена особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила останній матеріальний збиток, сума якого встановлюється.
В ході досудового розслідування була допитана у якості потерпілої гр. ОСОБА_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , яка пояснила, що у її власності є автомобіль «DAEWOO LANOS», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова VIN-код НОМЕР_2 . Приблизно наприкінці березня 2018 року вона познайомилась з малознайомим для неї чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , анкетних даних якого вона не знала. Наприкінці квітня 2018 року вказаний малознайомий ОСОБА_6 запропонував їй здати йому в оренду її вищевказаний автомобіль, який належить їй, на що вона погодилась. 23 квітня 2018 року вона з ОСОБА_6 підписали договір оренди автомобілю, зразок якого вона знайшла на одному із сайтів інтернет ресурсу, в якому були прописані їх права та обов`язки та дата повернення її автомобіля, а саме 28 квітня 2018 року. Згідно з підписаним ними договором сума за користування автомобілем складала 230 гривень за добу. За усною домовленістю ними було прийнято рішення, що малознайомий ОСОБА_6 здійснить оплату за оренду всього періоду користування автомобілем в момент його повернення їй, а саме 28 квітня 2018 року. Також до договору оренди автомобіля малознайомим ОСОБА_6 була долучена копія паспорту громадянина України нового зразку та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію яких вона долучила до матеріалів кримінального провадження.
23 квітня 2018 року приблизно о 11.00 годині, після підписання договору з малознайомим ОСОБА_6 у 2 екземплярах, знаходячись біля житлового будинку № 145-А по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя, вона передала ОСОБА_6 у користування свій автомобіль, технічний паспорт на нього та ключі у одному екземплярі. При цьому, малознайомий ОСОБА_6 залишив їй контактний номер телефону НОМЕР_3 .
27 квітня 2018 року ОСОБА_5 зателефонувала малознайомому ОСОБА_6 на вказаний номер телефону з метою дізнатися про час повернення ОСОБА_6 її автомобіля, але мобільний телефон був вимкнений. До теперішнього часу малознайомий ОСОБА_6 на зв`язок не вийшов та не повернув автомобіля, який їй належить, у зв`язку з чим вона звернулась до поліції із заявою про злочин. Таким чином їй завдано матеріальну шкоду на суму 110 000 гривень.
Тому, слідчий просила накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова VIN-код НОМЕР_2 .
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з підстав, які викладені в ньому, просила клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , має ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова VIN-код НОМЕР_2 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 травня 2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 21 травня 2018 року о 16:00 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1