Номер провадження: 11-сс/785/1670/18
Номер справи місцевого суду: 496/4168/18
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2018 р., якою відносно:
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березанка Березанського району Миколаївської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно підозрюваної застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали становить два місяці.
На підозрювану покладений обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першим викликом слідчого, прокурора чи суду.
Мотивуючи відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, ризику переховування підозрюваної від органів розслідування та суду, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, однак не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, встановленому судом, оскільки підозрювана одружена, більше 20 років проживає за однією і тією ж адресою, будь-яких даних, які б негативно її характеризували, суду не надано.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
- слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 послався в ухвалі на те, що прокурором у судовому засіданні не доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час встановлення наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а в подальшому посилався лише на те, що тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для застосування такого запобіжного заходу.
Посилаючись на такі доводи, дані про особу підозрюваної та тяжкість вчиненого нею злочину, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, підозрювану ОСОБА_6 та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на даному етапі досудового розслідування, є обґрунтованою та підтверджується: протоколом огляду місця події; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом проведення слідчого експерименту.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині, довели наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не довели, існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, встановленому судом.
Посилання прокурора на відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків не відповідає фактичним обставинам справи, адже ОСОБА_6 є особою похилого віку, одружена, більше ніж 20 років проживає за вказаною адресою, раніше не судима, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.
Крім того, підозрювана ОСОБА_6 у вчиненому злочині зізналась, та сприяє органам досудового розслідування під час проведення слідчих дій, що в свою чергу, спростовує довід прокурора про можливість впливу підозрюваної на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів. Більш того, свідки, які були очевидцями події, вже допитані по кримінальному провадженню.
Також, прокурором під час апеляційного розгляду скарги не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_6 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Остання з`явилась до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, не приймала жодних заходів щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно неї слідчим суддею запобіжний захід в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваної під час проведення досудового розслідування.
Отже, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є обґрунтованим.
Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2018 р., якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3