Справа № 357/3801/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001613 від 30.03.2018 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зарубинці Монастирищенського району Черкаської області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої жилувальницею в ТОВ «Антонівський м`ясокомбінат», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 -

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

26.03.2018 р.близько 22 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе «Аліпаша» по вул. Незалежності в м. Узин Білоцерківського району Київської області, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з жіночого гаманця, який знаходився на столі за яким вона сиділа, вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 945 грн., які належали її знайомій - потерпілій ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішла, викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю і показала суду, що дійсно 26.03.2018 р. близько 22 год. перебуваючи у приміщенні кафе «Аліпаша» по вул. Незалежності в м. Узин, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з жіночого гаманця, який знаходився на столі за яким вона сиділа, вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 945 грн., які належали її знайомій - потерпілій ОСОБА_4 , після чого з місця події пішла.

У скоєному розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі, зазначила, що потерпілій повністю відшкодувала завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 ствердила обставини, зазначені обвинуваченою. Вказала, що будь-яких претензій до неї не має, при визначенні покарання для обвинуваченої послалася на розсуд суду.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачена ОСОБА_5 просила суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченої і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй дій доведено у повному обсязі і її дії вірно кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винної, обставини справи.

ОСОБА_5 під наглядом лікаря -нарколога та лікаря психіатра не перебуває, у скоєному чистосердечно розкаюється, за місцем проживання характеризується позитивно, збитки потерпілій повністю відшкодовані - наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_5 , направленого до суду інспектором Білоцерківського МРВ з питань пробації «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, спосіб життя, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також середній рівень ймовірності повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень».

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо виду покарання, суд вважає що ОСОБА_5 доцільно призначити покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції статті, за якою її визнано винною.

Потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ: СД диск з відеозаписом з камер спостереження, який долучено до справи- необхідно залишити в справі.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу початку виконання громадських робіт.

Речовий доказ: СД диск з відеозаписом з камер спостереження, який долучено до справи залищити в справі.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,