Справа № 545/403/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2018 р. року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина У країни, з середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді стропальника в ТОВ фірма «Вікант», на утриманні малолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
у с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , 01 жовтня 2015 року, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи поряд з магазином «Назарчик» в с. Супрунівка Полтавського району по вул. Нафтовиків, діючи умисно, під час виконання службових обов`язків о/у СКР Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області майором міліції ОСОБА_6 та старшим о/у СКР Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_7 , а саме - під час виконання постанови про оголошення у розшук ОСОБА_5 та ухвали Полтавського районного суду від 20.08.2015 року про затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , наніс о/у СКР Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області майору міліції ОСОБА_6 два удари кулаком та два удари ліктем в область голови, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта №1506 від 05.11.2015 року кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та наніс один удар кулаком в область голови старшому о/у СКР Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області капітану міліції ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, садна шкіри лівої ушної раковини, гематоми правої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта №1507 від 05.11.2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду між обвинуваченим, його захисником та прокурором, за згодою потерпілих, 13.07.2018 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 зобов`язується беззаперечно визнати обвинувачення у обсязі підозри у судовому провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, є злочином середньої тяжкості( ч. 2 ст. 345 КК України), тобто угода відповідає вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди з`ясовано питання щодо відсутності скарг підозрюваного і обвинуваченого, що могли бути поданими ним під час кримінального провадження.

Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпілі надали свою згоду на укладення угоди.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 . Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України,

ухвалив:
Затвердити угоду від 13.07.2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1 ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1