Провадження № 1-кс/761/7003/2018
У Х В А Л А
Іменем України
05 липня 2018 року
слідчий суддя Шевченківський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування арешту з майна та повернення грошових коштів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003606,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що 19.12.2008 р. постановою старшого слідчого ОВС СУПМ ДПА України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи № 70/108-08 відносно ОСОБА_5 , було накладено арешт все нерухоме майно належне ОСОБА_2 .

Підставою для накладення арешту є: «забезпечення заявленого в майбутньому цивільного позову або можливої конфіскації майна в зв`язку із пред`явленим обвинуваченням».

18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва кримінальну справу № 1-333/11 за обвинуваченням ОСОБА_2 та інших направлено Генеральному прокурору України для проведення додаткового розслідування.

24 грудня 2014 року прокурором у справі подано апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування.

10 червня 2016 року Апеляційним судом м. Києва апеляцію прокурора від 24 грудня 2014 року залишено без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування без змін.

22.11.2016 слідчим Генеральної прокуратури України внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003606.
На даний час кримінальне провадження розслідується СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.
З дня внесення даних до ЄРДР підозра ОСОБА_2 не пред`явлена, а накладені вищевказаними постановами арешти майно за нормами старого КПК не скасовано, фактично відповідні арешти є чинними.

Приймаючи до уваги, що станом на час подання даної скарги ОСОБА_2 не має статусу підозрюваного у відповідному кримінальному провадженні, наявність нескасованого арешту майна, є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства, оскільки можливість арешту майна особи, яка не є підозрюваним у справі не передбачена як нормами КПК 1960 року так і нормами чинного КПК України.

У судовому засіданні заявник, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, що не перешкоджає розгляду.
Суд, вислухавши думки заявника, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопоатння підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого від 19.12.2008 р. було накладено арешт на майно ОСОБА_2 .

Згідно п. 9 розділу 11 «Перехідних положень» КПК України: «Запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом».

Таким чином, скасування прийнятих по справі відповідно до КПК України в редакції 1960 року арештів, повинно відбуватись відповідно до вимог КПК України 1960 року.

Відповідно до ч.1 ст. 125 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Разом з тим ОСОБА_2 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а тому у відповідності до вимог КПК України у редакції 1960 року, арешт на майно такої особи не може бути накладений.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Пункт 12 Перехідних положень передбачає, що розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями які містяться у пункті 8 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України" №1735/0/4-12 від 26.11.2012 р. - у разі якщо за результатами розгляду кримінальної справи відповідно до КПК I960 року суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції постановив рішення про її повернення прокурору для проведення додаткового (нового) розслідування, таке розслідування відповідно до п. 12 розділу XI "Перехідні положення КПК має проводитися в порядку та у строки, визначені КПК, і відповідно, надалі судове провадження цієї справи здійснюватиметься в порядку та у строки, встановлені КПК.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна - тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи із змісту вище зазначених пунктів ст. 170 КПК України, майно може бути арештовано в разі: набуття особою статусу підозрюваний, обвинувачений, засуджений, та наявності цивільного позову по кримінальному провадженню.

Таким чином, з урахуванням того, що в межах кримінального провадження № 0003606, в межах якого діє вищевказана постанова про арешт майна, ОСОБА_2 не має статусу підозрюваного, суд вважає, що не має жодних підстав для існування арешту на майно, яке належить останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 125, 126, 404, 409 КПК України (в редакції 1960 року); ст. 170 КПК України, п. 9 розділу 11 «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування арешту з майна та повернення грошових коштів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003606 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою про накладення арешту на майно б/н від 19.12.2008 р. старшого слідчого ОВС СУПМ ДПА України ОСОБА_4 , на все майно ОСОБА_2 , який діє в межах кримінального провадження № 0003606.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1