Справа № 309/682/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючий ),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 11кп-777/478/18, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.09.2017 за №0000193.
Прийняте рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.1 ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки зазначені в ньому відомості щодо кількості аркушів вручених стороні захисту обвинувального акту різняться із кількістю аркушів направлених суду. Суд вказав, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, адже у розділі 1 процесуальна дія №25 не вказано дати та часу надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику, під №31вказано що обвинувальний акт складено 19.012018, а в самому обвинувальному акті слідчим вказано, що такий складений 05.02.2018. Крім цього, відповідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України вказаний обвинувальний акт не містить достовірних анкетних відомостей всіх потерпілих, зокрема судом на підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 1981 року народження, а не 1960, як зазначено у обвинувальному акті. За вказаних обставин суд вважав за неможливе призначити кримінальну справу до розгляду на підставі даного обвинувального акту.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки вважає рішення суду необґрунтованим та невмотивованим, винесеним із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, чи відрізняються та у чому обвинувальні акти, що наявні в провадженні суду та надані обвинуваченому. Судом констатовано тільки різницю в аркушах, що свідчить про поверховий підхід суду до дослідження цієї обставини.
Стверджує, що положення п.3 ч.3 ст.314 КПК України не містить підстав для повернення обвинувального акту з мотивів допущення порушень слідчим чи прокурором при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування. Вказує, що в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання, громадянство, число, місяць народження потерпілого, однак не вірно вказано рік народження одного з потерпілих. Це технічна помилка (описка) слідчого, яка жодним чином не впливає на суть обвинувачення, не порушує права обвинуваченого чи інших учасників, а потерпілі самі клопотали про призначення справи до розгляду.
Заперечує посилання суду на відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про час надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки дані щодо дати та часу вказані у пункті 28 вказаного розділу 1. А дата складання обвинувального акту слідчим відображена в реєстрі помилково і братися до уваги не повинна, адже досудове розслідування завершилось після відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження. Стверджує, що вимоги ст. 109 КК України щодо відомостей, які повинні міститись в реєстрі матеріалів досудового розслідування дотримані, зокрема до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 про обвинувачення ОСОБА_6 внесено відомості про проведені процесуальні дії, прийняті процесуальні рішення, відомості щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Навіть відсутність в реєстрі інформації про вчинення певних процесуальних дій, або невірне їх зазначення не може бути підставою для повернення обвинувального акту згідно положень 314 КПК України, оскільки зазначені відомості жодним чином не впливають на законність обвинувального акта.

На вказану апеляційну скаргу стороною захисту подано заперечення, у якому захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду про повернення обвинувального акту прокурору залишити без змін. Захисник вважає, що згідно п.20 ч.2 ст. 36 КПК прокурор відділу Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 не мав права оскаржувати рішення суду про повернення обвинувального акту, а таким правом наділений лише прокурор, який приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції. Вказує, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та обставини, які підлягають доказуванню, зокрема час, місце, спосіб вчинення злочину, форма вини, мотив і мета. Органом досудового розслідування та процесуальним керівником прокурором ОСОБА_5 не досліджено об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, тобто причинного зв`язку між допущеними всіма учасниками дорожнього руху порушення правил безпеки дорожнього руху. Посилаючись на постанову Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 року №14, вказує, що у випадках коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома і більше водіями, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них. А відповідно до п.3 ст. 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Стверджує, що в обвинувальному акті вказано, що відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 не встановлено, хоча в ході досудового розслідування ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував матеріальну шкоду, надав медичну допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Вказаний обвинувальний акт затверджено прокурором ОСОБА_5 однак акт не скріплено печаткою прокуратури, що вважає порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Вважає, що Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки у ньому в розділі процесуальні дії під № 5,22,24.28-30 вказані не процесуальні дії, а спосіб їх фіксації протокол . Окрім того у реєстрі міститься запис про те, що обвинувальний акт у даному провадженні складено 19 січня 2018 року і зазначено це як процесуальну дію , а не процесуальне рішення. У розділі 2 реєстру зазначено про прийняте процесуальне рішення вручення пам`ятки потерпілим , що є процесуальною дією, а не рішенням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора про підтримання апеляційної скарги, прохання про скасування ухвали суду, виступ захисника про підтримання свого заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора як обгрунтована підлягає до задоволення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

З оскаржуваної ухвали убачається, що суд повернув обвинувальний акт з підстав того, що у ньому невірно вказана дата народження потерпілого ОСОБА_8 , що копія обвинувального акту вручена обвинуваченому та його захиснику на 6-ти арк., а наданий суду обвинувальний акт - на 5-ти арк., що на думку суду свідчить про різні обвинувальні акти.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що помилка у написанні дати народження потерпілого ОСОБА_8 не впливає на суть та зміст обвинувального акту та не може бути підставою для визнання його таким, який не відповідає вимогам КПК України. Між тим, в обвинувальному акті, як з нього видно, вказано час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, правова та юридична кваліфікація діяння та інші відомості ( про наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, про заявлений цивільний позов, про витрати на залучення експертів, про дату складання обвинувального акту), які в повній мірі є достатніми для призначення його до розгляду. Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Твердження суду про те, що наданий на розгляд суду обвинувальний акт та який вручений обвинуваченому і його захиснику, є різними, не грунтується на фактичних обставинах, оскільки судом ця обставина не перевірена. Водночас сторона захисту не вказала у чому саме полягає розбіжність у викладі обвинувального акту наданого суду та врученого обвинуваченому. З матеріалів доданих до обвинувального акту не можна дійти висновку про розбіжність обвинувального акту, про що зазначив суд.

Також доданий до обвинувального акт реєстр матеріалів досудового розслідувнаня загалом відповідає положенням ст. 109 КПК України, містить відомості про надання доступу до матеріалів досудового розслідування захиснику та обвинуваченому, про що відображено у позиції 28 розділу І.

Таким чином ухвала суду про повернення обвинувального акту є необгрунтованою. Апеляційний суд не встановив таких недоліків обвинувального акту з-за яких він міг бути повернутий прокурору. З урахуванням наведеного заперечення захисника на апеляційну скаргу про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не заслуговують на увагу та є надуманими. Інші питання, тобто форми вини, участі у ДТП кількох учасників дорожнього руху, обставин, що пом`якшують покарання, є предметом судового розгляду обвинувального акту по суті та мають знайти відображення у вироку суду.

Оскільки суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам, тому оскаржувана ухвала суду як необгрунтована, на підставі п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню, а обвинувальний акт призначенню на новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: