Справа № 163/1323/18
Провадження № 1-кс/163/179/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року місто Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду погоджене з начальником Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000236 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що у ЄРДР внесено відомості про виявлення працівниками Управління захисту економіки у Волинській області фактів внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів - митних декларацій форми МД-2 №UA205010/2018/003079 та форми МД-3 №UA205010/2018/003079 на зернозбиральні комбайни «John Deere» та «Claas Dominator 66», які на територію України ввіз ОСОБА_4 .
Проведеним оглядом у зернозбиральному комбайні «John Deere» встановлено наявність соломотрясів, зернового та колоскового елеваторів та решет, а в комбайні «Claas Dominator 66» - наявність барабана та соломотрясів, в той час як у митних деклараціях задекларовано відсутність зазначених складових сільгосптехніки.

14.07.2018 року під час огляду місця події за участю головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області було виявлено та вилучено: митні декларації форми МД-2, МД-3, МД-6 №UA205010/2018/003079, фактуру серії VAT №24/2018, митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, та самі зернозбиральні комбайни.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки саме по собі або в сукупності з іншими речами може бути доказами злочину, підлягає експертному дослідженню, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.
ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечили.

Під час розгляду клопотання встановлено наступне.

Кримінальне провадження по факту внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за ознаками ч.1 ст.366 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.07.2018 року за №0000236, що підтверджено відповідним витягом.
Факт можливого внесення недостовірних відомостей до митних декларацій на зернозбиральні комбайни підтверджується рапортами працівника УЗЕ у Волинській області, інспектора-чергового Любомльського ВП ГУНП, протоколом допиту свідка від 16.07.2018 року.
В митних деклараціях зазначено, що у комбайні «John Deere 1158» наявні пошкодження у вигляді корозії корпуса, зношення гуми, а також в ньому відсутні соломотряси, зерновий та колосковий елеватори, противаги та решета; в комбайні «Claas Dominator 66» є пошкодження у вигляді корозії корпуса, знос гуми, деформація жатки, відсутність барабана, захисних елементів, соломотрясів, відбійного бітера та противаг.
Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучене під час огляду місця події, що стверджено відповідним протоколом від 14.07.2018 року. Даним протоколом стверджено факт наявності в комбайні «John Deere 1158» соломотряса, зернового та колоскового елеватора, решета; в комбайні «Claas Dominator 66» барабана та соломотряса.
Факт проведення митного оформлення двох зернозбиральних комбайнів за митними деклараціями, зазначеними в клопотанні, підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .
Постановою слідчого від 14.07.2018 року майно, щодо якого подано клопотання, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.
Власник вилучених комбайнів ОСОБА_4 в судовому засідання вказав, що митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, заповняв не він, а митний брокер, як і інші декларації за формами МД-2, МД-3, МД-6.
Митний брокер ОСОБА_8 у письмових поясненнях ствердила, що при заповненні вантажної митної декларації на комбайни була допущена помилка, оскільки деяку інформацію вона копіювала із попередньої ВМД, яка містила вказівку щодо наявності пошкодження та відсутність деяких елементів. Твердий примірник ВМД, її електронну копію та товаросупровідні документи на вантаж вона подала до митного органу для контролю та оформлення.
Брокер ОСОБА_8 , інспектор Волинської митниці ДФС ОСОБА_9 , яка здійснювала митне оформлення комбайнів, та заступник начальника відділу митниці ОСОБА_10 вказали, що незазначення у митних деклараціях наявності в комбайнах таких елементів жодним чином не впливає на суму митних платежів, так як їх розмір обраховується з марки, моделі, року випуску комбайнів та ваги.
Сплата митних платежів за ввезені на митну територію зернозбиральні комбайни «John Deere» та «Claas Dominator 66» в загальній сумі 111856,69 грн. підтверджується наданими квитанціями від 14.07.2018 року.
Підозра жодній особі в даному кримінальному провадженні не повідомлена.

Згідно із п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження…
Згідно із ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, серед іншого, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Кримінальне провадження за №0000236 зареєстроване в ЄРДР по факту внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів - митних декларацій форми МД-2, МД-3 №UA205010/2018/003079 за ознаками ч.1 ст.366 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за службове підроблення.
Під час розгляду клопотання встановлено, що вказані митні декларації, а також МД-6 у їх твердому примірнику та електронному вигляді, фактура серії VAT №24/2018 були подані до митного контролю та оформлення митним брокером ОСОБА_8 . Інспектор митниці ОСОБА_9 ці документи прийняла та внесла до Єдиної автоматизованої інформаційної системи, а відтак ці документи є наявними у володіння та розпорядженні Волинської митниці ДФС.
З урахуванням наведеного та правової кваліфікації виявленого факту не вбачається підстав вважати про існування передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризиків стосовно вищевказаних документів (МД-2, МД-3, МД-6 №UA205010/2018/003079 та фактури).

Натомість такі ризики встановлено по відношенню до митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, яка містить службову позначку інспектора митниці про розмитнення товару по МД №UA205010/2018/003079 від 14.07.2018 року.
Пунктами 1.13, 1.14 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.2012 року №614, визначено, що декларація, оформлена посадовою особою митного органу, передається громадянину або уповноваженій особі, крім випадків, установлених цим Порядком. Декларація, оформлена посадовою особою митного органу відповідно до розділу III цього Порядку, є підставою для переміщення задекларованих у ній товарів через митний кордон України громадянином або уповноваженою особою за умови дотримання законодавства з питань митної справи.
Отже, з урахуванням володіння цією декларацією виключно власником переміщуваних комбайнів та її відповідність критеріям доказу в розумінні ст.98 КПК України існує можливість її приховування, втрати, знищення та використання, а тому в цій частині клопотання є підставним та підлягає задоволенню.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Суб`єктом злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України є службова особа.
До цієї категорії суб`єктів власник комбайнів ОСОБА_4 не відноситься.
Огляд комбайнів проведено за участі ОСОБА_4 та його результати зафіксовано у відповідному протоколі без жодних зауважень щодо його змісту.
Необхідність у проведенні інших слідчих дій за участю цих комбайнів ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчим та прокурором не наведено. Наявність на даних комбайнах слідів злочину чи інших відомостей, які підлягають встановленню чи доказуванню, в ході розгляду клопотання не встановлено.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.1 Протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи із встановлених обставин та положень чинного законодавства України, накладення арешту на комбайни не відповідатиме вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучену 14.07.2018 року під час проведення огляду місця події неподалік митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області у ОСОБА_4 митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, заборонивши власнику розпоряджатися вказаним майном та його використовувати.

У задоволенні клопотання про арешт комбайна «John Deere 1158» з жаткою, 1991 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 ; комбайна «Claas Dominator 66» з жаткою, 1981 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 ; митних декларацій форми МД-2, МД-3, МД-6 №UA205010/2018/003079; фактури серії VAT№24/2018 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1