23.08.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001588 від 24.06.2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Азербайджан, громадянин Республіки Азербайджан, азербайджанець, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
- підозрюваного за ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за наступних обставин.
Так, 24.06.2018 у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили в попередню злочинну змову, направлену на заволодіння чужого майна будь-якої особи, обумовивши, що шляхом до реалізації їх злочинного наміру є необхідність погроз або застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілих.
Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 24.06.2018 приблизно о 06.50 годині, перебуваючи біля пляжу «Калетон» в м. Одесі, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_11 , у якого на шиї помітили золотий ланцюжок з золотим хрестиком.
Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , використовуючи чисельну перевагу та раптовість, застосували до останнього насилля, навмисно наносячи чисельні удари по тулубу, рукам, ногам та обличчю ОСОБА_11 , одночасно намагаючись заволодіти цінними речами останнього, які були одягнені на ньому, однак ОСОБА_11 здійснював активний опір.
ОСОБА_10 з метою подолання фізичного опору ОСОБА_11 , дістав з наявної у нього сумки заздалегідь підготовлений розкладний ніж, та демонстративно тримаючи його в руці, почав загрожувати його застосуванням до ОСОБА_11 , тим самим подавив волю останнього, та зумів заволодіти його майном, а саме зірвав з шиї золотий ланцюжок вартістю приблизно 40000 грн., з золотим хрестиком з діамантами вартістю приблизно 50000 грн., які одразу передав невстановленій третій особі, яка з місця вчинення злочину втекла. Тим самим, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , завдали ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 90000 грн.
Відомості щодо вказаного кримінального правопорушення 24.06.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001588 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити в повному обсязі.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування. Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або з застосуванням застави.
Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, захисника, приходжу до висновку:
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 10 років.
Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовуються наступними доказами: заявою ОСОБА_11 про вчинений відносно нього злочин; допитом в якості потерпілого ОСОБА_11 , який вказав на обставини вчинення злочину; долученими до матеріалів кримінального провадження відеозаписами, наданими ОСОБА_11 ; допитом в якості свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_11 ; допитом в якості свідка ОСОБА_13 , та іншими зібраними під час досудового розслідуваннями доказами.
Проте, закінчити розслідування даного провадження у зазначені строки у органу досудового слідства не виявилось за можливе через особливу складність провадження. Для закінчення досудового слідства та прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами, органу досудового слідства необхідний більший термін в зв`язку з відкриттям матеріалів кримінального провадження.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації та не співпрацює з органом досудового розслідування, офіційно не працевлаштований, а також міцних соціальних зв`язків не має.
У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного, свідків та потерпілого, вчинити інше правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані до суду органом досудового розслідування докази до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ,при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вищевикладене,слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК.
Інших обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження строку відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного потрібно продовжити на строк 30 діб.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 діб, тобто до 22.09.2018 року в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 23 серпня 2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: