Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 травня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням старшого слідчого СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 23 квітня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у рамках кримінального проваджеення №0000200 (внесеного до ЄРДР 08 квітня 2018 року);
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ;

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який захищає інтереси підозрюваного ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, відмовивши у задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника ОСОБА_7 про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з встановленням дії цієї ухвали до 17-ї год. 00 хв. 21 червня 2018 року.

У ході задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя оцінював характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме - у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння, тобто у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни їх показань та перекручування фактичних обставин даного кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 ніде не працюючи та, не маючи постійного джерела доходу, будучи раніше судимим, під час перебування на волі у ході досудового розслідування може й надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення або ухилятися від органів досудового розслідування.
У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 категорично не погоджується з її висновками, з підстав відсутності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину та відсутності ризиків, встановлених ст.177 КПК України, які можуть настати з боку підозрюваного під час перебування його під домашнім арештом. Додає, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання у м.Здолбунів, де проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми, а з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, підозра у вчиненні тяжкого злочину, що пред`явлена ОСОБА_5 , не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно нього, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і завчасно, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому, заслухавши думку інших учасників судового провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Із клопотання слідчого слідує, що 08 квітня 2018 року до ЄРДР за №0000200 було внесені відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за фактом умисного нанесення 07 квітня 2018 року множинних ударів руками та ногами по голові, животі та тулубі ОСОБА_8 в кваритрі АДРЕСА_2 , спричинивши останній, у тому числі, і тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, зокрема спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що 20 квітня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто слідчий зробив висновок про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення саме ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а слідчий суддя виходив з сукупності наданих йому доказів слідчим і, у розумінні ст.178 КПК України, оцінював репутацію підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність судимостей у ОСОБА_5 , вік та стан здоров`я підозрюваного тощо.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у ході аналізу сукупності, доданих до клопотання слідчим процесуальних документів, а саме: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 08 квітня 2018 року, протоколу огляду місця події, а саме кв. АДРЕСА_2 від 08 квітня 2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 20 квітня 2018 року за участю свідка ОСОБА_10 та протоколів допиту свідків по кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вірно зауважив, що на даному етапі провадження, він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень, керуючись практикою ЄСПЛ, зоокрема, що слідує із рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, згідно п.175 якого, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно дійшов до висновку про існування зі сторони ОСОБА_5 настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи із сукупності наданих слідчим доказів при подачі клопотання, що вказують на причетність ОСОБА_5 до його вчинення.
Посилання захисника адвоката ОСОБА_7 про відсутність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України - є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам кримінального провадження.
Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та покарання, що загрожує йому, при доведенні його вини за вироком суду, свідчать про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, можливе існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, про що свідчить факт того, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, злочину у сфері експлуатації транспорту та злочинів проти життя та здоров`я особи, з числа яких, був засуджений за ч.2 ст.121, ст.71 КК України за сукупністю вироків до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців та відбував покарання у виді позбавлення волі реально у місцях позбавлення волі.
Так, можливість впливу на потерпілу ОСОБА_8 та свідків, у разі перебування під домашнім арештом ОСОБА_5 , на думку колегії суддів, також наявна, оскільки він знайомий із потерпілою, знає де знаходиться її місце проживання, що свідчить про можливість впливу на них, з метою уникнення кримінальної відповідальності (погроз ,вмовлянь, з метою змінити показання).
Як закріплено у ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Колегія суддів також вважає, що фактичні обставини справи та наявність зазначених вище ризиків та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 свідчать про те, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню наявним ризикам.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, окрім тримання під вартою, оскільки застосований слідчим суддею запобіжний захід слугуватиме запобіганню, наявним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. До того ж, як убачається із апеляційної скарги, захисник не зазначив місце проживання підозрюваного, у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та не долучив до неї жодних документів щодо права власності тощо на зазначене житло.
У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя, не визначивши розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , згідно вказаної норми процесуального закону, також вірно постановив рішення, у резолютивній частині якого, відсутня вказівка про визначення розміру застави, за відсутності підстав для його визначення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції уважає такою, що постановлена у відповідності до вимог ст.370 КПК України та підстав для її скасування не вбачає.

Висновків слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 за його доводів про наявність малолітніх дітей у ОСОБА_5 , постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та відсутності обгрунтованої підозри у вчиненні, саме ОСОБА_5 злочину, захисник у ході апеляційного розгляду кримінального провадження не спростував.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого від 23 квітня 2018 року та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у рамках кримінального проваджеення №0000200 до 17-ї год. 00 хв. 21 червня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3