Дата документу 30.10.2018 Справа № 554/8597/18
УХВАЛА
Іменем України

30 жовтня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань, Баришівського р-ну, Київської області, з неповною загальною середньою освітою, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилалася на те, що 21.09.2018, близько 03:00 год. ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наніс удари руками стиснутими в кулак по обличчю, та ногами по тулубу і кінцівках ОСОБА_10 .
Внаслідок застосованого фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 122 від 26.09.2018, останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді: кровопідтіку обличчя справа, кровопідтіку чола та вилиці зліва та кровопідтіку правої сідниці, кровопідтіків передплічь, та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню.
Подолавши за допомогою насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я, опір ОСОБА_10 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа», вартістю 500 грн (зі слів потерпілої), в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , вартістю 20 грн (зі слів потерпілої), лікеро-горілчаними виробами в полімерному пакеті об`ємом 10 л горілка «Пшенична» вартістю 600 грн (зі слів потерпілої), пенсійним посвідчення на ім`я ОСОБА_10 без вартості та сережками, вартістю 1000 грн, якими розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 2120 грн.
За даним фактом 21.09.2018 року СВ Гребінківським ВП ГУНП в Полтавській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за №0000276.
28.10.2018 року в 19:50 год. в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_5 .
28.10.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, при цьому останній свою провину визнав.
Посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин, за що у разі визнання судом винуватим йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що випливає в результаті об`єктивних дій підозрюваного після вчинення ним злочину; незаконно впливати на свідків та інших осіб, оскільки ОСОБА_5 відомо, де проживають останні, на що може спонукати санкція тяжкого злочину; вчинити інші кримінальні правопорушення, внаслідок того, що він не має джерел доходів для свого існування, слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити, заставу просили не обирати.
Підозрюваний та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Адвокат просила обрати запобіжний захід особисту поруку шляхом передачі підозрюваного його племінниці .
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, що 28.10.2018 року в 19:50 год. в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_5 . Проте в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваного було затриманосаме о 06 год.30 хв.
28.10.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, при цьому останній свою провину визнав.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні доведено:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачених ч.3, ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.09.2018 р. за адресою АДРЕСА_3 ; показами свідка сина ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи № 122 від 26.09.2018 року; протоколом обшуку від 28.10.2018 року проведеного за адресою АДРЕСА_4 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який визнав свою вину та підтвердив своїми показами факт вчинення пограбування; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має джерел доходів для свого існування;
- інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та він може перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повному, всебічному розслідуванню шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 відомо, де проживають останні; особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що крім всього іншого негативно характеризує його особистість; застава відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаним ризикам.
Слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_5 не одружений, мешкає не за місцем своєї реєстрації, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу враховуючи обставини справи та данні про особу підозрюваного. Не заслуговують на увагу твердження адвоката щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки вказані клопотання до суду не надходили.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Частинами 4,5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст..177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, окрім інших і щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати заставу.
Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України , -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 28 жовтня 2018 року 06 год. 30 хв.
Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26 грудня 2018 року о 06 год. 30 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1