АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/925/17 Номер провадження 11-кп/786/297/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0001018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень на користь держави.

Згідно вироку суду, 12 грудня 2016 року близько 10 години, ОСОБА_7 , перебуваючи на території господарства, за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_8 , яка прийшла до його господарства з метою перевірки показників лічильника, яка виникла між ними з цього приводу, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно схопив ОСОБА_8 правою рукою за шию та стиснув її пальцями, після чого наніс один удар кулаком правої руки по її правій руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів шиї, правого передпліччя, які в своїй сукупності кваліфікуються, згідно висновку судово-медичної експертизи №353 від 20.12.2016, як легкі тілесні ушкодження.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суту та закрити провадження по справі посилаючись на те, що суд не прийняв до уваги показання очевидця подій свідка ОСОБА_9 , який особисто бачив події того дня, випадково перебуваючи на території домогосподарства обвинуваченого.

На спростування показань даного свідка суд послався на роздруківки телефонних розмов та дані мобільних операторів про місцезнаходження 12.12.2016 мобільних телефонів обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 , без достатніх доказів того, що дані телефони належать обвинуваченому та свідку, оскільки їх ніхто не вилучав та не оглядав.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення останньої не знаходить.

Вина ОСОБА_7 у нанесені потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку, стороною обвинувачення доведено у повному обсязі на підставі зібраних у кримінальному проваджені доказах.

Так, потерпіла ОСОБА_11 на момент звернення до правоохоронних органів по факту її побиття 12.12.2016. відразу вказала на ОСОБА_7 як на особу, що під час сварки у домогосподарстві обвинуваченого, на ґрунті неприязних відносних, заподіяла тілесні ушкодження, шляхом здавлювання горла, штовхав, наносив удари держаком лопати (а.с. 104).

Ці ж показання потерпіла підтвердила у суді першої інстанції.

Свідок ОСОБА_11 дав показання суду першої інстанції про те, що в день конфлікту бачив у потерпілої був синець на руці та почервоніння в області шиї.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 , дала показання про те, що потерпіла перевіряла в неї показники електролічильника. Після цього пішла, але через декілька хвилин повернулася дуже схвильована, телефонувала до сина, щоб її забрав та розповіла, що її душив за горло ОСОБА_7 .

Наявність саме цих тілесних ушкоджень підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №353 від 20.12.2016 (а.с. 100), відповідно до якого у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів шиї, правого передпліччя, могли утворитися від не менше двох травматичних дій тупих(го) предметів(у), якими могли бути руки людини, або інші предмети з подібними характеристиками.

Під час досудового розслідування був проведений слідчий експеримент в ході якого потерпіла ОСОБА_8 продемонструвала механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень (а.с.105), який відповідно до висновків судового експерта не протирічить об`єктивним даним судово-медичної експертизи (а.с. 102).

Жодних даних, які б свідчили про те, що у потерпілої з обвинуваченим були якісь неприязні відносини чи якась інша зацікавленість ОСОБА_8 у обмові ОСОБА_7 матеріали провадження не містять і такі твердження не наведені і не надані стороною захисту.

Що стосується посилань апелянта на свідка ОСОБА_9 , який ніби то 12.12.2016 був очевидцем конфлікту та бачив, що обвинувачений не бив потерпілу, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний свідок та обвинувачений є знайомими особами, а сам свідок ОСОБА_9 у день конфлікту за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 не перебував.

За таких обставин місцевий суд поза межами розумного сумніву прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, і правильно кваліфікував його протиправні дії за ч.1 ст.125 КК України.

Покарання, призначене місцевим судом обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєне, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним умисного злочину, особі засудженого та є справедливим.

Порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування вироку, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2017 року стосовно нього без змін

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4