Ухвала

29 травня 2018 року

м. Київ
справа №622/103/16-к
провадження №51-6402 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2018 року,
встановив:
Касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено в аспекті статей 412, 413, 414 КПК обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень та необхідності їхнього скасування на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Окрім цього, вимоги касаційної скарги не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК щодо судового рішення, яке може прийняти Верховний Суд за наслідками розгляду скарги, а саме: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Також, у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

За приписами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини дана касаційна скарга не містить.
Всупереч п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений невірно вказав найменування суду касаційної інстанції.
Також, згідно з п. 5 ст. 427 КПК, ОСОБА_4 не надав копію оскаржуваного вироку.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2018 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3