ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2564/18
провадження № 1-кс/753/793/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0012472, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2016р.,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 , для забезпечення відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілим.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0012472, внесене до ЄРДР 03.11.2016 р. по підозрі ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 в березні 2016 р. за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживаючи довірою, незаконно заволоділи грошовими коштами «AMTELCORPORATION» на загальну суму 2310 доларів США, чим спричинили підприємству матеріальну шкоду. Крім того, ОСОБА_6 , в квітні 2016 р. за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживаючи довірою, незаконно заволоділи грошовими коштами «AMTELCORPORATION» на загальну суму 2700 доларів США, чим спричинили підприємству матеріальну шкоду.

03.11.2016 р. за фактом вчинення злочину відносно представників підприємства «AMTELCORPORATION» органом досудового розслідування Дарницького УПГУНП у м. Києві, розпочато кримінальне провадження №0012472 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім вказаного в процесі досудового розслідування, було встановлено та отримано показання від співробітників підприємства, відносно яких безпосередньо Віцке ( ОСОБА_9 ), вчинено кримінальне правопорушення, а саме шахрайство в частині незаконного заволодіння грошовими коштами у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , на загальну суму 596 491 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що в результаті протизаконних дій ОСОБА_6 , потерпілим у кримінальному провадженні, спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 596 491 гривень, та виникла необхідність накласти арешт на квартиру, з метою забезпечення відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілим.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав просив його задовольнити.

Захисник та підозрювана заперечували проти накладення арешту на майно, на обґрунтування заперечень послались на те, що підозрювана має позитивну характеристику з ОСББ, в квартирі робить ремонт, та не має наміру нею розпоряджатись.

Заслухавши сторони, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, вважаю клопотання необґрунтованим з огляду на такі обставини.

09.02.2018р. ОСОБА_6 , оголошено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, в якій зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , за формою власності приватна, зареєстрована як об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №63, загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, вулиця Завальна, будинок 10-Б, є власністю ОСОБА_6 , реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.06.2006 р., видавник: Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області, країна громадянства: Україна.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з клопотання, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є відшкодування збитків завданих у кримінальному провадженні (цивільного позову).

Однак, матеріали додані до клопотання, не містять доказів існування у даному кримінальному провадженні цивільного позову, оскільки положення ст. 170 КПК України не містять підстав для накладення арешту з метою забезпечення майбутнього цивільного позову, передбачаючи лише право звертатись з таким клопотанням у разі необ хідності забезпечення цивільного позову, який вже подано у кримінальному провадженні.

Накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, який буде поданий у майбутньому, унеможливлює з`ясування питання співмірності майна, на яке слідчий просить накласти арешт та ціни позову, оскільки він ще не поданий потерпілими особами.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою відшкодування збитків завданих у кримінальному провадженні, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1