НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6448/17
Провадження № 1-кп/0182/203/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі, Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2017 року за №0001168 стосовно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.04.1998 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на 3 роки , ст.46-1 КК України ( в редакції 1960 року) на 2 роки;
- 15.03.1999 року Нікопольським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143, 43 КК України ( в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 14.03.2001 року на стирок 1 рік 1 місяць 28 днів,
- 20.11.2006 року Нікопольським міськрайонним судом за ст..ст. 185ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2, 353 КК України до 8 років позбавлення волі. звільнився умовно-достроково 15.07.2011 року на стирок 1 рік 6 місяців 4 дні,
- 06.06.2013 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.198 КК України до 1 року 6 місяців 10 днів позбавлення волі, звільнився 14.03.2014 року по відбуттю строку покарання,
за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника
органу пробації ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 26.03.2017 року приблизно о 02:00 годині, знаходився на вул. Перспективна, в м. Нікополі, Дніпропетровської області, неподалік від будинку № 193, де побачив раніше незнайому йому жінку, у якої в правій руці знаходився мобільний телефон по якому вона розмовляла. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що його дії є відкритими, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_10 у якої правою рукою вирвав, тобто відкрито заволодів з її правої руки мобільним телефоном «MEIZU U10», вартість якого, згідно судово-товарознавчої експертизи № 460 становить 2380гривень, та не реагуючи на неодноразові вимоги ОСОБА_10 зупинитися та повернути телефон, утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник.
Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_8 11.10.2017 року приблизно о 16.30 годині, знаходився на зупинці міського автотранспорту «Залізничний вокзал м. Нікополь», яка розташована напроти будинку № 5 на вул. Г. Чорнобиля в м. Нікополі Дніпропетровської області, де звернув увагу на потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла на зупинці та тримала в руках мобільний телефон. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , дочекався поки потерпіла ОСОБА_6 зайде до автобуса маршруту № 9 на вказаній зупинці та у той час, коли вхідні двері до автобусу зачинялись, ОСОБА_8 , ступив лівою ногою на першу сходинку до автобуса і правою рукою, умисно, відкрито, повторно з корисливих мотивів з рук потерпілої ОСОБА_6 , яка у той час знаходилась на одиночному сидінні біля входу до автобуса вихопив мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J7» золотистого кольору, вартість якого згідно судово- товарознавчої експертизи № 38/12.1/323 від 18.10.2017 року складає 3700 гривень. Після чого, уникаючи переслідування, побіг у сторону електродепо в м. Нікополі, Дніпропетровської області, утримуючи телефон при собі. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_9 мають правову кваліфікацію за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину повністю та повідомив, що з жодною із потерпілих він не був знайомий. Він не пам`ятає коли саме, але весною минулого року в нічний час, в районі вул. К. Маркса (Перспективна), він помітив жінку яка йшла одна і розмовляла по телефону. Він пішов слідом за нею, щоб викрасти телефон, наздогнав і вихопивши телефон з її рук, втік. Телефон був сенсорний чорного кольору, модель не пам`ятає, який він заклав в ломбард, а гроші він витратив на власні потреби. Крім того, в жовтні, дати не пам`ятає, він перебував на зупинці ЖД вокзалу і помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка розмовляла по телефону, а потім тримаючи його в руках, зайшла в автобус і сіла на одномісне сидіння збоку. Він застрибнув на сходинку і просто вихопив з її рук телефон. З яким побіг в сторону електродепо. Телефон на його прохання заклав в ломбард його приятель, який не знав, що він викрадений, за 1500 гривень, які він витратив на власні потреби. Просив не позбавляти його волі, оскільки він розкаюється у вчиненому, тяжко хворіє і постійно перебуває на лікуванні в протитуберкульозному диспансері. Він сподівається одужати та відшкодувати шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_6 . При цьому обвинувачений не оспорював суму позовних вимог і визнав цивільний позов в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що 11.10.2017 року вона поверталася додому з корпоративної вечірки і перебувала на зупинці громадського транспорту, а саме на кінцевій зупинці маршруту автобуса № 9. Вона розмовляла по телефону і помітила обвинуваченого, який був, як їй здалося, разом з дівчиною та ще одним чоловіком. Коли вона увійшла до автобусу та сіла на одиночне сидіння, обвинувачений застебнув на сходинку та рукою вихопив з її руки мобільний телефон Самсунг Гелаксі 7, золотистого кольору. Вона навіть не змогла схопити його, оскільки дівчина, яка перебувала в автобусі перешкодила виходу і він втік в сторону вул. Г. Чорнобиля. Вважає, що своїми діями дівчина сприяла йому у вчиненні злочину. Стверджує. що вона та інші пасажири автобуса, зокрема жінка, яка сиділа на сидінні поруч кричали йому, але він не реагував на їх крики та не зупинявся. Вона добре запам`ятала обличчя обвинуваченого і тому, ще під час досудового розслідування впізнала його за рисами обличчя по фото. Просила задовольнити її позов і стягнути з обвинуваченого вартість викраденого у неї телефону у сумі 5500 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до копії товарного чека, який нею надано слідчому, телефон «SAMSUNG Galaxy J7» придбаний нею у кредит і його вартість становить саме 5500 гривень. При цьому потерпіла вважала за можливе не позбавляти волі обвинуваченого, оскільки в такому випадку він не зможе відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду.
Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій висловила своє небажання брати участь у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження. При цьому нових доказів суду не надала та не оспорювала законність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування. Цивільний позов потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні не заявлений, оскільки викрадений мобільний телефон їй повернуто. Під час призначення покарання обвинуваченому покладалася на розсуд суду.
Вина обвинуваченого у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження досліджені безпосередньо судом під час судового розгляду. Так, згідно протоколу від 26.03.2017 року гр.. ОСОБА_10 звернулася до поліції з письмовою заявою про вчинений стосовно неї злочин, а саме відкрите викрадення шляхом ривку мобільного телефону «MEIZU U10» (а.п.12). Потерпіла ОСОБА_10 відповідно до протоколу огляду (а.п.13-17) вказала місце події злочину, яким є території біля магазину «Імперія природи» по вул. К. Маркса ( Перспективна) в м. Нікополі. Зазначене місце повністю відповідає тому місцю, яке вказав ОСОБА_3 під час проведення з ним, як підозрюваним слідчого експерименту про що зазначено в протоколі від 30.10.2017р (а.п.79-82). Викрадений у потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон вилучений у свідка ОСОБА_11 (а.п.32,ап..33-35), який повернуто потерпілій (а.п.56). Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 460 від 27.10.2017 року (а.п.88-91) ринкова вартість мобільного телефону «MEIZU U10» з врахуванням зносу станом на 26.03.2017 року складає 2380 гривень. Відповідно до протоколу (а.п.101) потерпіла ОСОБА_6 11.10.2017 року звернулася з заявою до поліції, тобто одразу ж після вчинення злочину щодо притягнення невідомої особи до відповідальності за відкрите викрадення з її рук мобільного телефону Самсунг. Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_6 впізнала саме ОСОБА_3 по фото і зазначила, що він викрав її мобільний телефон (а.п.111-113). Згідно відповіді ломбарду ПТ«ЛОМБАРД» ОСОБА_12 ТА ОСОБА_13 » 11.10.2017 року мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J7» (зазначені ІМЕІ) закладений до ломбарду гр. ОСОБА_14 (а.п.134). Про обставини викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 . ОСОБА_3 вказав під час слідчого експерименту 30.10.2017 р. ( а.п.178-181).
Аналізуючи безпосередньо досліджені судом докази, допустимість і належність яких сторони кримінального провадження не оспорюють, вважаю, що вони є достатніми і вина обвинуваченого саме у вчиненні інкримінованих злочинів доведена. Вважаю, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень обвинуваченим. Бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем свого постійного проживання, де проживає разом з мамою. Суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 визнав свою провину, не намагався ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинені злочин, сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, але згідно досудової доповіді, наданої представником органу пробації ОСОБА_3 імпульсивний, має проблеми з контролем емоцій. За характером запальний, схильний до ігнорування загальноприйнятих правил. Він має високий рівень фізичної та вербальної агресії., що оцінюється як дуже високий ризик небезпеки для суспільства. Тому. на думку органу пробації виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.
Беручи до уваги те, що покарання має бути не лише невідворотним але й відповідним до вчиненого та його наслідків, а також достатнім для перевиховання засудженого, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисних злочинів. Незважаючи на свій стан здоров`я, а саме те, що він хворіє рядом хронічних інфекційних захворювань, він вживає постійно алкоголь та перебуваючи на лікуванні в протитуберкульозному диспансері постійно допускав порушення лікарняного режиму, самовільно залишаючи медичний заклад. Призначаючи покарання суд також враховує думку потерпілих, які не наполягали на позбавленні волі, але з урахуванням викладених відомостей про особу обвинуваченого, вважаю, що його перевиховання, а також можливо запобігти високому рівню суспільної небезпеки з боку ОСОБА_3 може лише призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, відповідно до санкції ч.2 ст. 186 КК України. Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В обґрунтування позовних вимог, щодо вартості викраденого у неї мобільного телефону потерпілою надано копію товарного чеку про вартість придбаного нею у кредит мобільного телефону (а.п.107), яку обвинувачений не оспорює.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 565 гривень 48 копійок.
Керуючись ст.ст.124, 370,371,374,376 КПК України, 1166 ЦК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні не обрався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5500 гривень.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 565 грн. 48 корп.
Речові докази, а саме мобільний телефон «MEIZU U10», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити в її користуванні.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1