Справа № 460/5281/17
Провадження №1кп/460/304/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 01.10.2014, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Моршин Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,
в с т а н о в и в :
26.08.2014 обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) за мобілізацією, порушуючи військову дисципліну через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 та по 03.10.2017 проводив службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно 26.08.2014 без дозволу командування залишив військову частину і з того часу по 03.10.2017 перебував за місцем свого проживання. Службу залишив у зв`язку із сімейними обставинами, хворіла його сестра. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 самовільно залишив військову частину без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, здійснює догляд за сестрою інвалідом І групи, щире каяття у вчиненому як обставину, що пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1