Єдиний унікальний номер 226/2025/17
Номер провадження 11-кп/775/315/2018

УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження № № 0000881 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_8 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Димитров Донецької області, українця, громадянина України, має повну середню освіту, в порядку ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Димитровського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року, на початку липня 2017 року, точної дати і часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 в порушення ст.7 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992року, яка забороняє мати громадянам без відповідного дозволу зброю і боєприпаси, перебуваючи на майданчику, прилеглому до торгівельного кіоску, розташованого поблизу Мирноградської центральної міської лікарні по пров. Лікарняний в місті Мирноград Донецької області, знайшов поліетиленовий пакет з боєприпасами, який приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Достовірно знаючи, що ці патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, усвідомлюючи протиправність своїх дій, сховав ці боєприпаси всередині дивану, розташованого в зальній кімнаті, і таким чином, не маючи на те відповідного дозволу, незаконно придбав, переніс та став зберігати ці боєприпаси без мети збуту за місцем свого мешкання.

19 жовтня 2017року в період часу з 13.15год. до 14.27год. в ході проведення обшуку співробітниками Мирноградського відділення поліції Покровського ВП ГУНП у Донецькій області у квартирі за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 в дивані було виявлено та вилучено 30 патронів калібру 7,62 х 39 мм та 33 патрони калібру 5,45 х 39 мм, які є боєприпасами проміжними патронами промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 і калібру 5,45, придатними для стрільби.

На вказаний вирок суду обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Димитровського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що виправлення та перевиховання його можливе в умовах не пов`язаних з позбавленням волі. Вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про нібито негативну характеристику щодо нього, та не взяв до уваги доповідь органу пробації, де його характеризують з позитивної сторони, та невеликий ризик повторного скоєння ним нового кримінального правопорушення. Також , на його думку, він не є погрозою для оточення, набої він не намагався застосувати чи продати, а лише зберігав.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить постановити нову ухвалу, якою скасувати вирок Димитривського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року та закрити кримінальне провадження. Вважає, що сторона обвинувачення не надала ніяких доказів, щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. На його думку, під час досудового розслідування були допущені суттєві порушення норм КПК України, а саме: не допитані свідки, вважає не допустимим доказом протокол обшуку, який проведений без погодження з прокурором, на протоколі обшуку відсутній підпис одного з понятих на першому листі, на фото таблиці не видно другого понятого.

Також, на вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора ОСОБА_8 , в якій він просить вирок Димитривського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку як обставини, що характеризує особу обвинуваченого, відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності. Зазначає, що у вступній частині вироку судом зазначено, що ОСОБА_6 в порядку ст. 89 КК України не судимий, проте в мотивувальній частині вироку судом зазначено, що «обвинувачений раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості є погашеними, тому в порядку ст. 89 КК України значиться не судимим», таким чином, судом надана оцінка судимостям обвинуваченого, які на даний час є погашеними.

До апеляційного суду Донецької області обвинувачений та захисник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Від захисника ОСОБА_7 та його підзахисного ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому вони просять розглянути їх апеляційні скарги за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти доводів апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам справи, повністю підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були перевірені та оцінені судом.

Вирок суду ґрунтується на достовірних доказах, які встановлені судом 1 інстанції та яким надана відповідна правова оцінка..

В судовому засіданні першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розповівши про обставини, при яких знайшов набої, як приніс їх додому та сховав у дивані. Повністю розкаявся у скоєному, не наполягав на виклику в судове засідання свідків.

Судом першої інстанції були оцінені зібрані у справі докази після їх безпосереднього дослідження в судовому засіданні з точки зору їх належності, допустимості, достатності, достовірності, для доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_7 про наявність, як він вважає, суттєвих порушень вимог КПК України під час досудового розслідування, а саме що не були допитані свідки, необхідність визнання не допустимим доказом протоколу обшуку, який проведений без погодження з прокурором, на протоколі обшуку відсутній підпис одного з понятих на першому листі, на фото таблиці не видно другого понятого. на думку колегії суддів, не відповідають дійсності. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному, про що заявив в судовому засіданні. На запитання головуючого про необхідність виклику свідків саме обвинувачений заявив, що в цьому немає потреби. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що клопотання про проведення обшуку було погоджено з прокурором, про що є його підпис, при проведенні обшуку були присутні обидва понятих, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного була вручена ОСОБА_9 26.10.2017р. Таким чином, на думку колегії суддів, немає підстав для визнання зазначених доказів не допустимими та задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_7 в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання слід змінити, обставин вчиненого злочину, обставин що пом`якшують покарання, з урахуванням даних про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, щиросердно розкаявся у скоєнні злочину, співпрацював із слідством, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Враховуючи невелику кількість вилучених набоїв, немає підстав вважати, що він є погрозою для оточення, набої він не намагався якось використати чи продати, а лише зберігав. Має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки. З доповіді органу пробації вбачається, що його характеризують з позитивної сторони, вказують на середній ризик повторного скоєння ним нового кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції помилково не взята до уваги думку прокурора ОСОБА_10 , що підтримував обвинувачення в суді першої інстанції, який вважав, що можливо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із вимогами ст. 65 КК України особі за вчинення злочину має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів призначення покарання в виді 3 років позбавлення волі, але з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України із звільненням ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання в випробуванням, буде саме таким.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку як обставини, що характеризує особу обвинуваченого, відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, є слушними, оскільки ОСОБА_6 , є особою, яка не має судимості, то відносно нього не повинні поширюватися негативні кримінально-правові наслідки наявності судимості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок у частині призначеного покарання, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України та виключити з мотивувальної частини вироку як обставини, що характеризує особу обвинуваченого, відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, в решті вирок залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виключити з мотивувальної частини вироку як обставини, що характеризує особу обвинуваченого, відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді