Справа № 716/1506/17
Провадження №1-кп/716/87/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.10.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000490 від 07.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:
06 серпня 2017 року біля 21:40 години обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кафе-бару «Ромашка» в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив в суперечку із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 під час якої наніс йому чотири удари в ділянку голови. Внаслідок вказаних дій неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.2 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненному. Заявив клопотання та надав письмову заяву про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Захисник в судовому засіданні також підтримав заявлене своїм підзахисним клопотання та просив його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заявленого клопотання, також вказали, що претензій до обвинуваченого вони не мають.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі неповнолітній обвинувачений та його законний представник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Зокрема, скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії невеликої тяжкості. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно вимог ст.66 КК України та обставин, що обтяжують покарання, згідно вимог ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 приймає до уваги, що останній повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий та має на утриманні малолітню дитину.
З урахуванням всього вищевикладеного, суд вважає, що йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті, враховуючи вимоги ст.53 ч.2 КК України. Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року,
Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, передбачений ч.2 ст.125 КК України до набрання чинності Законом України „Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, є особою, яка має на утриманні малолітню дитину та не позбавлена по відношенню до неї батьківських прав. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідкою про склад сім`ї від 03.10.2017 року №3244 Кадубовецької сільської ради та відповіддю на адвокатський запит служби у справах дітей Заставнівської РДА від 05.10.2017 року №258/01-27.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року із змінами внесеними згідно закону, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1 п. «в», 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», п.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді штрафу.
Речові докази по справі, а саме компакт-диск з відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження (а.с. 50) залишити в справі.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1