Справа № 339/338/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого 08.05.2013 року Болехівським міським судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, 20 червня 2014року звільнений з місць позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , раніше судимий 08 травня 2013року Болехівським міським судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки, 20 червня 2014року звільнений з місць позбавлення волі,на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, тобто таємне викрадання чужого майна поєднане з проникненням у інше приміщення за наступних обставин.
06 вересня 2017 року близько 17:00 год., проходячи АДРЕСА_2 повз територію господарства ОСОБА_6 , з цікавості через паркан поглянув на територію вказаного господарства, де побачив на подвір`ї кури, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення курей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 07 вересня 2017 року близько 02:00год. переліз через паркан на територію господарства належного ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з метою особистого збагачення, за допомогою металевого прута, який знайшов неподалік господарської будівлі, зламав навісний замок, після чого незаконно проник в приміщення господарської будівлі звідки таємно викрав вісім бройлерів кожний вартістю 120 гривень, три венгерки кожна вартістю 80 гривень, чотири несучки кожна вартістю 100 гривень, один півень вартістю 120 гривень, всього на загальну вартість 1720 гривень, які в подальшому переніс за місцем свого проживання. Так, ОСОБА_4 маючи можливість розпорядитись викраденими курми, довів свій злочинний умисел до кінця заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1720 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та підтвердивши викладені обставини, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що претензій будь-якого матеріального характеру до ОСОБА_4 немає, просив суд суворо не карати.

ОСОБА_4 заявив клопотання, про недоцільність дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи.
Прокурор, захисник, потерпілий не заперечили, щодо недоцільності проводити дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За клопотанням обвинуваченого суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, обвинувачений визнає свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, просить суд не допитувати свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття у вчиненому злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не здобуто.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінеті не перебуває, є особою, яка раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив зазначений злочин.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 раніше судимий 08.05.2013 року Болехівським міським судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, 20 червня 2014року звільнений з місць позбавлення волі згідно Закону України «Про амністію», обвинувачений офіційно не працевлаштований, проживає в м.Болехів, на утриманні не має дітей. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема неодноразові судимості, те що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину; відшкодував шкоду потерпілому; позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст. 75 КК України, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, шкоду йому відшкодовано; позицію захисника, що просив призначити покарання із застосуванням ст. 69 та 75 КК України нижче нижчої межі, установленої санкцією ч.3 ст.185 КК України; позицію обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати; суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 185 ч.3 КК України, зокрема, у виді арешту. Суд вважає, що саме покарання у виді арешту буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 домашній арешт до набрання вироком законної сили залишити у силі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 для відбуття покарання.
Речові докази:

- туші курей в кількості 10 штук, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити йому, як законному власнику;

- чоловічу куртку чорного кольору з написом D s G та металевий прут, які знаходяться в кімнаті речових доказів Долинського ВП - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Болехівський міський суд.

Суддя ОСОБА_1