Справа пр. №1-кс/756/1846/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Приблизно о 09 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_4 , який перебував за кермом вказаного автомобіля, виїхав з автозаправки та припаркував його на тротуарі поблизу новобудови, яка знаходиться за цією ж адресою.
Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 вийшов з салону автомобіля та став поблизу паркану, який знаходиться навкруги новобудови і спостерігав за навколишньою обстановкою. У цей час ОСОБА_8 відчинив праві задні пасажирські двері автомобіля та знаходився біля нього, а ОСОБА_4 залишився всередині автомобіля на місці водія.
Приблизно о 09 год. 05 хв. цього ж дня потерпілий ОСОБА_9 на власному автомобілі Range Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , приїхав до автозаправної станції Амік, яка розташована навпроти будинку №16 на вул. Пріорській у м. Києві, зачинив двері автомобіля та попрямував на будівельний майданчик новобудови, де він працює начальником дільниці ТОВ Спецбуд-Плюс. Коли ОСОБА_9 проходив повз паркан біля новобудови, до нього підійшов ОСОБА_7 , який з лівої сторони кулаком правої руки завдав один удар у ліву скроню ОСОБА_9 .
Відповідно до розподілених ролей, в цей же час ОСОБА_8 , який знаходився поруч з автомобілем, обхопив ОСОБА_9 руками, з метою придушення його волі до самооборони і, блокуючи його можливість чинити опір, позбавивши його можливості для вільного руху. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у примусовому порядку, проти волі ОСОБА_9 помістили останнього в горизонтальному положенні на задні пасажирські сидіння до салону автомобіля Volkswagen Golf 3, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 ; ОСОБА_7 і ОСОБА_8 сіли на задні сидіння автомобіля та, утримуючи ОСОБА_9 руками, щоб останній не чинив опору та не міг вільно залишити салон автомобіля, помістили його в горизонтальному положенні собі на ноги. ОСОБА_4 , який перебував за кермом, почав рух автомобілем.
У цей час ОСОБА_9 почав чинити опір нападникам, зокрема ногами вибивав задні праві двері автомобіля, щоб залишити його салон, де його насильно утримували. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали завдавати ОСОБА_9 численні удари в хаотичному порядку кулаками в тулуб та голову. З метою придушення волі потерпілого до самооборони та можливості чинити ним опір, ОСОБА_7 сказав, щоб ОСОБА_8 дістав ніж та зарізав ОСОБА_9 , Потерпілий сприйняв погрозу застосування до нього ножа як реальну, побоюючись за своє життя та здоров`я.
Приблизно о 09 год. 20 хв. 07 квітня 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно позбавивши волі ОСОБА_9 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, приїхали на автомобілі марки Volkswagen Golf 3, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 до будинку №8-А на вул. Полярній у м. Києві. Після цього ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покинули салон автомобіля і залишили місце вчинення кримінального правопорушення, зникнувши у невідомому напрямку, фактично надавши можливість ОСОБА_9 вільно залишити салон автомобіля Volkswagen Golf 3, д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, слідчий стверджує, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися в незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.
Для реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи з корисливих спонукань, визначивши його вчинення як основний засіб для власного збагачення, та з метою заволодіння майном потерпілого, вирішив незаконно позбавити волі ОСОБА_9 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, шляхом позбавлення волі останнього. До злочинної діяльності ОСОБА_4 залучив своїх знайомих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 для подальшого вчинення нападу на ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для його життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Під час розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вони розробили злочинний план своїх дій із розподілом ролей між ними.
Приблизно о 07 год. 00 хв. 07 квітня 2017 року ОСОБА_4 спільно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі Volkswagen Golf 3, д.н.з. НОМЕР_1 , темно-синього кольору з капотом зеленого кольору прибули до автозаправної станції Амік, яка розташована навпроти будинку №16 на вул. Пріорській у м. Києві, очікуючи появи ОСОБА_9 .
Приблизно о 09 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_4 , який перебував за кермом вказаного автомобіля, виїхав з автозаправки та припаркував його на тротуарі поблизу новобудови, яка знаходиться за цією ж адресою.
Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 вийшов з салону автомобіля та став поблизу паркану, який знаходиться навкруги новобудови і спостерігав за навколишньою обстановкою. У цей час ОСОБА_8 відчинив праві задні пасажирські двері автомобіля та знаходився біля нього, а ОСОБА_4 залишився всередині автомобіля на місці водія.
Приблизно о 09 год. 05 хв. цього ж дня потерпілий ОСОБА_9 на власному автомобілі Range Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , приїхав до автозаправної станції Амік, яка розташована навпроти будинку №16 на вул. Пріорській у м. Києві, зачинив двері автомобіля та попрямував на будівельний майданчик новобудови, де він працює начальником дільниці ТОВ Спецбуд-Плюс. Коли ОСОБА_9 проходив повз паркан біля новобудови, до нього підійшов ОСОБА_7 , який з лівої сторони кулаком правої руки завдав один удар у ліву скроню ОСОБА_9 .
Відповідно до розподілених ролей, в цей же час ОСОБА_8 , який знаходився поруч з автомобілем, обхопив ОСОБА_9 руками, з метою придушення його волі до самооборони і, блокуючи його можливість чинити опору, позбавивши його можливості для вільного руху. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у примусовому порядку, проти волі ОСОБА_9 помістили останнього в горизонтальному положенні на задні пасажирські сидіння до салону автомобіля Volkswagen Golf 3, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 ; ОСОБА_7 і ОСОБА_8 сіли на задні сидіння автомобіля та, утримуючи ОСОБА_9 руками, щоб останній не чинив опору та не міг вільно залишити салон автомобіля, помістили його в горизонтальному положенні собі на ноги. ОСОБА_4 , який перебував за кермом, почав рух автомобілем.
У цей час ОСОБА_9 почав чинити опір нападникам, зокрема ногами вибивав задні праві двері автомобіля, щоб залишити його салон, де його насильно утримували. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали завдавати ОСОБА_9 численні удари в хаотичному порядку кулаками в тулуб та голову. З метою придушення волі потерпілого до самооборони та можливості чинити ним опір, ОСОБА_7 сказав, щоб ОСОБА_8 дістав ніж та зарізав ОСОБА_9 , Потерпілий сприйняв погрозу застосування до нього ножа як реальну, побоюючись за своє життя та здоров`я.
Відтак, слідчий стверджував, що ОСОБА_4 своїми злочинними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
02 серпня 2017 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.
03 серпня 2017 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 01 жовтня 2017 року, проте, як стверджував слідчий закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк не вдалось, зокрема необхідно виконати окремі слідчі та процесуальні дії, а саме: отримати висновок судово-медичної експертизи, призначеної у кримінальному провадженні 04 вересня 2017 року, вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 з урахуванням зібраних доказів, допитати підозрюваного після зміни раніше пред`явленої підозри, виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, зокрема: повідомити підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування; повідомити підозрюваного та його захисника про надання доступу до матеріалів досудового розслідування; ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Зважаючи на наведені обставини та враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, за які встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів.
У судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання слідчого та вказала на наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого заперечували.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань убачається, що щодо ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, за обставин, викладених в описовій частині ухвали.
02 серпня 2017 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.
03 серпня 2017 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі проведення слідчого експерименту, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , висновку дактилоскопічної експертизи від 04 серпня 2017 року №8-1/4021, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З наведених слідчим та прокурором ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеним та обґрунтованим є існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання необхідність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим вчиненні у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків за місцем проживання, а також доведеність прокурором і слідчим обставин, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
За таких обставин клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183-184, 186, 194, 196-197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 30 (тридцять) днів.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 закінчується 31 жовтня 2017 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1