Справа №345/3310/17
Провадження № 1-кп/345/309/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2017 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, освіта середня спеціальна, одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючої секретарем Підмихайлівського НВК Калуського району Івано-Франківської області, громадянки України, не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочин вчинено за таких обставин.
29.08.2017 року близько 11год. 00хв. обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні фотосалону «Сако», що у АДРЕСА_2 , в кімнаті для переодягання таємно викрала з гаманця, що знаходився в жіночій сумочці, яка належала ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 60 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України становить 1530,94 грн., а також 270,00 гривень. Такими діями обвинувачена спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1800,94 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, обставини вчинення нею таємного викрадення чужого майна (крадіжки), підтвердила відповідно до викладеного. Розкаялася у вчиненому, просила звільнити її від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію».
Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченої не має. Відносно покарання, покладається на розсуд суду. Просить справу розглядати у її відсутності.
У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки вона не заперечує проти цього, а інші учасники судового розгляду дали на це згоду. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, що має на утриманні одну малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілого щодо покарання, важких наслідків не наступило.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.
Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона не позбавлена батьківських прав. Так, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Як передбачено ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 має дитину, якій не виповнилося 18 років, не позбавлена батьківських прав, вона раніше не судима та до неї раніше положення Закону України «Про амністію» не застосовувались, скоїла умисний злочин невеликої тяжкості, тому суд вважає можливим звільнити її від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Питання речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Відповідно до ст. 86 КК України та на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.
Речові докази: грошові кошти у сумі 60 доларів США та 270 гривень, визначені постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.08.2017 року, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути останній.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення через Калуський міськрайонний суд.

Суддя