Провадження №1-кс/712/5241/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Черкаси 04 жовтня 2017 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника ТОВ «Ейпіс Холдинг» - ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт коштів в рамках кримінального провадження № 0006416 від 06.08.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП України у Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В клопотанні зазначає, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0006416 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України було встановлено, що на початку вересня 2016 року ОСОБА_6 , яка була власником підприємства ТОВ «Ейпіс Холдинг» мала конфлікт з ОСОБА_7 на фоні різних поглядів на ведення господарської діяльності. В подальшому, 08.06.2017 року було проведене засідання правління ТОВ «Ейпіс Холдинг» щодо вирішення питання про вихід зі складу учасників ОСОБА_6 , продажу її частки в статутному капіталі, зміну директора та проведення державної реєстрації змін, однак вона не була присутньою при проведенні даного засідання, участі в голосуванні не брала, та взагалі 08.06.2017 року перебувала в м.Києві. Тогож дня державним нотаріусом першої Черкаської нотаріальної контори був укладений та посвідчений договір купівлі-продажу частки ОСОБА_6 в статутному капіталі ТОВ «Ейпіс Холдинг». Сторонами в договорі виступали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак її особистою присутності у нотаріуса, який засвідчував достовірність підписів, також не було. Таким чином, шляхом підроблення її підпису незаконно відчужено належну їй частку в статутному капіталі ТОВ «Ейпіс Холдинг» в розмірі 50%.
06.08.2017 року відомості про вказане правопорушення внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
В ході досудового розслідування встановлені банківські рахунки підприємства, які використовуються для забезпечення господарської діяльності.
Враховуючи, що згідно відповіді ДПІ в м.Черкасах ГУ ДФС в Черкаській області від 13.09.2017 року керівником, головним бухгалтером та особою, що має право підпису первиних документів ТОВ «Ейпіс Холдинг» є ОСОБА_7 , яка може бути причетна до вчинення даного кримінального правопорушення є підстави вважати, що грошові кошти, які використовуються в господарській діяльності ТОВ «Ейпіс Холдинг» та знаходяться на вищевказаних банківських рахунках можуть бути використані шляхом їх перерахування на рахунки інших суб`єктів господарювання або ж фізичних осіб, які відкриті в банківських установах, та в подальшому переведені в готівку, а тому існують ризики їх приховуванн, зникнення та втрати.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Представник ТОВ «Ейпіс Холдинг» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки слідством не доведено яке відношення мають грошові кошти на рахунках підприємства до підроблених установчих документів товариства. Крім того, на даний час жодній особі не пред`явлена підозра, факт підробки належними доказами не підтверджений. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Аналізуючи клопотання суд не знаходить підстав для втручання держави у право на мирне володіння майном юридичною особою та обумовлювали арешт її майна, оскільки ТОВ «Ейпіс Холдинг» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, співробітники або власники товариства не є підозрюваними в кримінальному провадженні, що виключає можливість накладення арешту на майно товариства з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, а вказане рухоме майно (кошти на рахунках), на яке слідчий звернувся з клопотанням накласти арешт не є доказом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В ході розгляду клопотання належними доказами не підтверджений факт підробки підписів на установчих документів товариства.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про накладення арешту на кошти в рамках кримінального провадження № 0006416 від 06.08.2017 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1