Справа № 1-кс/331/4350/2017
331/7738/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 року накладено арешт на автомобіль «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та ключі від вантажного контейнеровоза «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Вважає, що існування зазначеного арешту порушує права ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, проте підстав вважати, що квартира відповідає зазначеним вище критеріям, які б дозволяли слідчому судді накласти на них арешт, на момент розгляду клопотання та на даний час відсутні.
Наявність зазначеного арешту порушує права ОСОБА_4 , як власника транспортного засобу, передбачені ст.ст. 316, 317 ЦК України.
На вказаний час автомобіль «IVECO Мagirus», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігається на відкритому майданчику Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Експертиза до цього часу не проведена, а з огляду на велику завантаженість експертних органів по проведенню експертиз за рахунок держави - невідомо у який час її буде проведено.
На цей час він несе великі матеріальні збитки, оскільки вказаний автомобіль використовується у підприємницькій діяльності та він був придбаний саме для цього. У зв`язку з чим, він змушений наймати великі вантажні автомобілі для здійснення своєї підприємницької діяльності.
Наразі він звернувся до Запорізького НДЕКЦ МВС України з клопотанням про проведення експертизи за його рахунок з метою швидкого проведення експертизи.
Проте, оскільки автомобіль знаходиться на території Олександрівського відділення поліції, він є дуже габаритним, на цей час він заставлений іншими арештованими автомобілями, має розряджений акумулятор, і як наслідок, його реальне транспортування для проведення експертизи має велику кількість перепон (внаслідок виключно технічної неможливості це зробити) - він буде змушений чекати проведення експертизи досить тривалий час, за який розмір його збитків зможе перевищити навіть вартість вказаного автомобіля, а оскільки він повністю впевнений у законності вказаного автомобіля, то відповідно після його повернення він буде змушений звертатися до відповідних органів з вимогами (в тому числі позовними) про відшкодування завданих мені збитків.
Знаходження автомобіля на відкритому майданчику Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області приводить до його псування, оскільки на цей час в охолоджувальній системі автомобіля знаходиться вода, а з наступом морозів, це може повністю пошкодити системи автомобіля.
Тому, для належного утримання вказаного автомобіля й найскорішого проведення експертизи вважає за необхідне звернутися до суду з проханням повернути йому на відповідальне зберігання
На підставі викладеного, просить суд скасувати арешт частково, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2017 року на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «IVECO Мagirus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від нього, передавши вказане майно йому на відповідальне зберігання.
Представник заявника у судовому засіданні у повному обсязі підтримала клопотання та просила суд його задовольнити. Додатково зазначила, що сьогодні 24 листопада 2017 року о 09 годині 00 хвилин автомобіль «IVECO Мagirus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було оглянуто експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України з метою проведення відповідної експертиз, а тому цей час відпала необхідність наявності арешту цього автомобіля, оскільки він оглянутий експертом, а тому виконані застереження щодо необхідності його збереження з метою проведення експертизи, що визначено ухвалою слідчого судді від 10 листопада 2017 року.
Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду клопотання від нього до суду не надходило.
Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор, належним чином повідомлялися про розгляд скарги, про що свідчать матеріали справи.
Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
З метою забезпечення дієвості кримінального провадження у листопаді 2017 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та ключі від вантажного контейнеровоза «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 року накладено арешт на автомобіль «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та ключі від вантажного контейнеровоза «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були вилучені 08 листопада 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Фортечній в місті Запоріжжі.
Слідчий суддя вважає, що підстави для арешту майна, які вказані в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 р. дійсні і на теперішній час.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.
При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та вилучене майно підпадає під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 КПК України, міст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.
Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.
Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.
Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу та вважає, що втручання держави у право заявника на володіння майном, забезпечує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.
Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що в іншій частині клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно п.1 ч.6 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Матеріалами справи встановлено, що Бадран ОСОБА_5 володіє автомобілем «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу в ТСЦ № 2342/2017/698470 від 08 листопада 2017 року, у зазначеному кримінальному провадженні не має процесуального статусу.
24 листопада 2017 року о 09 годині 00 хвилин автомобіль «IVECO Мagirus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було оглянуто експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України з метою проведення відповідної експертиз, а тому цей час відпала необхідність наявності арешту цього автомобіля, оскільки він оглянутий експертом, а тому виконані застереження щодо необхідності його збереження з метою проведення експертизи, що визначено ухвалою слідчого судді від 10 листопада 2017 року.
Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна - автомобіля «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та ключів від вантажного контейнеровоза «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , або вчинення інших незаконних дії з зазначеним майном, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
Передати автомобіль «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та ключі від вантажного контейнеровоза «IVECO Мagirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були вилучені 08 листопада 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Фортечній в місті Запоріжжі, на відповідальне зберігання особі, у якої його було вилучено - Бадран ОСОБА_5 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України - за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна, або вчинення інших незаконних дії з зазначеним майном, на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 року.
В іншій частині заявленого клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
24.11.2017