Справа №463/5599/16-к
Провадження №1-кп/463/80/18
В И Р О К
іменем України
13 березня 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 16.06.2015 року вироком Личаківського районного суду м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, без фактичного місця проживання, раніше судимого, востаннє 12.07.2017 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_7 17.11.2016 року близько 01.20 год. за попередньою змовою у групі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись на вул. Таджицька, 17 у м. Львові, помітили припаркований автомобіль марки «ЗАЗ-110247», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що належав потерпілому ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 шляхом віджиму заднього бокового лівого вікна проникли в салон вказаного автомобіля, звідки відчинили багажне відділення транспортного засобу та таємно викрали з нього пластиковий кейс чорного кольору з інструментами марки «Топекс», вартістю 3000 грн. ОСОБА_8 , будучи співучасником даного злочину, діючи на реалізацію їхнього спільного злочинного умислу, знаходився неподалік в автомобілі марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору, за кермом останнього, очікуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з викраденим майном.

У результаті спрацювання звукової сигналізації вказаного автомобіля марки «ЗАЗ-110247», д.н.з. НОМЕР_1 , обвинувачені були викриті потерпілим ОСОБА_10 , котрий з даного приводу повідомив у поліцію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачені продовжили свої злочинні дії з метою утримання майна і до приїзду працівників поліції, утримуючи в себе викрадений пластиковий кейс з інструментами, намагалися втекти з місця злочину на автомобілі марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 . При цьому, потерпілий ОСОБА_10 , з метою затримання останніх, став на шляху руху вказаного автомобіля, внаслідок чого був збитий ними та повалений на капот даного транспортного засобу.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачені за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, при цьому ОСОБА_7 повторно, проволокли останнього на капоті свого автомобіля марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 , на відстань близько 800 м, в результаті скинувши його на землю та заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці правого коліна, після чого з місця злочину втекли, заволодівши пластиковим кейсом з інструментами марки «Топекс», вартістю 3000 грн., що належав потерпілому ОСОБА_10 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою суду від 15.05.2017 року уточнено анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_11 , так як встановлено в ході судового розгляду, що його дійсне прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.161).

Відповідно до актового запису про смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За клопотанням сторони захисту розгляд справи продовжено відносно обвинуваченого для реабілітації померлого (а.с.187,192).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав частково та пояснив, що 17.11.2016 року вночі повертався з поминальної вечері разом із ОСОБА_9 , перебували в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки не могли викликати таксі, звернулися за допомогою до ОСОБА_8 щоб він їх завіз додому. Вони ішли по вул. Таджицькій, коли останній забрав їх на своєму автомобілі марки «ЗАЗ-968МБ». Коли проїздили повз припаркований автомобіль потерпілого марки «ЗАЗ-110247», він сказав ОСОБА_8 призупинитися, оскільки має дещо забрати, той розвернувся проїхав ще раз біля автомобіля та переконавшись, що поруч нікого немає, ОСОБА_7 забрав чемодан з інструментами, який перебував біля заднього лівого колеса автомобіля, який вже був без заднього бокового лівого вікна. Коли сів в автомобіль на переднє пасажирське сидіння разом з чемоданом, з кущів вибіг потерпілий і ліг на капот. ОСОБА_8 повільно їхав з ним на капоті деякий час. Коли потерпілий впав на землю, він вийшов з автомобіля, забрав з собою ОСОБА_9 і вони пішли, чемодан залишився в салоні транспортного засобу. Будь-якої змови між обвинуваченими не було, він вчинив крадіжку, у чому щиро розкаюється, але ніяких ушкоджень потерпілому не завдавав, наміру на грабіж не було, ОСОБА_9 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і взагалі не розумів, що відбувається, а ОСОБА_8 просто керував автомобілем і про викрадення майна не знав. В подальшому обвинувачений дещо змінив показання та пояснив, що саме він видавив заднє вікно та вийняв чемодан з інструментами з багажного відділення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину заперечив. Однак, при наданні показань вину визнав частково та пояснив, що така полягає у завданні шкоди здоров`ю потерпілого, у чому щиро розкаюється. 17.11.2016 року вночі до нього зателефонував знайомий ОСОБА_7 і попросив завезти його з товаришем як зараз йому відомо ОСОБА_9 додому. Він під`їхав на своєму автомобілі марки «ЗАЗ-968МБ», вулиці міста назвати не може, оскільки не орієнтується в місцевості. Щоб їхати в потрібному напрямку, автомобіль розвернув. ОСОБА_7 попросив призупинитися біля автомобіля марки «ЗАЗ-110247» щоб дещо забрати. Він вийшов з автомобіля щось забрав біля цього автомобіля і знову сів в салон. Будь-яких домовленостей про крадіжку між ними трьома не було, про факт крадіжки він теж нічого не знав. ОСОБА_9 сидів на задньому сидінні і взагалі не вчиняв ніяких дій, був в стані сильного алкогольного сп`яніння, звернув увагу, що той був в шапці-ушанці. Несподівано підбіг потерпілий спереді автомобіля та вискочив на капот, не зрозумівши, що сталося, він злякався, в нього почалася паніка і він деякий час повільно провіз його на автомобілі, на одному з поворотів скинув з автомобіля. Після чого зупинився, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 вийшли, про щось поговорили з потерпілим і пішли. Він поїхав далі, не звертаючи увагу, що в салоні залишився чемодан з інструментами.

Обвинувачений ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину не визнав, показань по суті обставин справи не надавав.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 даними в судовому засіданні про те, що 16.11.2016 року близько 19.00 год. припаркував свій автомобіль марки «ЗАЗ-110247» біля будинку, де проживає, на вул. Таджицькій, 17 у м. Львові. Вночі близько 01.00-02.00 год. почув як спрацювала звукова сигналізація його автомобіля, виглянув у вікно і побачив як біля його автомобіля присіли двоє осіб в чорних куртках, один з яких був в шапці-ушанці, другий лисуватий, він вигукнув через вікно, що вони роблять, щоб відійшли. При цьому, вулиця добре освітлювалася. Після чого вони розвернулися і відбігли за будинок в сторону вул. Пасічної. В той час він напіводягнутий вибіг на вулицю, побачив, що його пластиковий кейс з інструментами лежить біля автомобіля, а заднє ліве скло видавлене в салон автомобіля. Він повернувся додому, вдягнувся і викликав працівників поліції і з телефоном знову вибіг на вулицю. Ще будучи в під`їзді побачив як автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ» їхав в кінець вулиці. А коли вибіг на вулицю, в той момент побачив, що автомобіль розвернувся і будучи біля його автомобіля ОСОБА_7 сідав в їх транспортний засіб з кейсом. Потерпілий кричав їм, що вони роблять і став на шляху руху їх автомобіля, щоб перешкодити, внаслідок був збитий і опинився на капоті. Тоді він наніс удар в лобове скло, лівою рукою намагався втриматися, оскільки водій, як зараз відомо ОСОБА_8 виляв кермом, щоб його скинути, а правою говорив по телефону з працівниками поліції. На передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_7 , той що лисуватий, а на задньому сидінні ОСОБА_9 , який був в шапці-ушанці. Ствердив, що по одягу і візуально це були ті самі особи, які перед тим сиділи біля його автомобіля. Через певний час автомобіль зупинився, двоє останні вийшли з нього і попрямували в сторону вул. Пасічної без кейсу. Автомобіль почав рух, щоб перешкодити, він знову зловився за двірник автомобіля, але той набирав швидкість і він був скинутий, внаслідок чого отримав легкі тілесні ушкодження. Коли зустрівся з працівниками поліції, вказав в яку сторону пішли ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , яких він впізнає і на вул. Пасічній вони були зупинені. Візуально і по одягу він чітко впізнав їх, а ОСОБА_7 ще й по голосу. Другий екіпаж виявив автомобіль ОСОБА_8 і на місці в салоні автомобіля знаходився викрадений кейс з інструментами, який він впізнав. Вартість завданої йому шкоди 3000 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_13 даними в судовому засіданні про те, що разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в ніч з 16.11.2016 року на 17.11.2016 року несли чергування. Близько 01.30 год. прийшло повідомлення із служби 102 про вчинення злочину. Спочатку вони спілкувалися із потерпілим по телефону, в слухавці було шумно, він пояснив, що його везуть на капоті автомобіля. Коли зустрілися, то повідомив, що в його автомобілі спрацювала звукова сигналізація, через вікно квартири побачив, що біля автомобіля присіли двоє осіб, один з них був у шапці-ушанці, а другий лисуватий, він вийшов, заднє вікно було видавлене, а його кейс лежав біля автомобіля. Тоді повернувся додому, викликав працівників поліції, вдягнувся і знову вийшов на вулицю. Через вікно під`їзду побачив як автомобіль марки «ЗАЗ» поїхав в кінець вул. Таджицької, а коли вже був на вулиці, зрозумів, що цей автомобіль розвернувся, і в той момент один з обвинувачених сідав в салон автомобіля з його кейсом. Щоб перешкодити подіям, став на шляху цього транспортного засобу і його протягнули на капоті. Коли автомобіль зупинився, двоє обвинувачених вийшли і пішли в сторону вул. Пасічної, а він далі намагався затримати автомобіль. Потерпілий чітко описав марку, вигляд автомобіля та зовнішній вигляд і одяг двох обвинувачених, які пішли. Дані особи, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_16 були зупинені на вул. Пасічній. Автомобіль, який був під керуванням, як зараз відомо ОСОБА_8 , був виявлений на вул. Личаківській з викраденим майном.

Показаннями свідка ОСОБА_14 даними в судовому засіданні, які за змістом та по суті є аналогічними показанням свідка ОСОБА_13 . Також даний свідок показав, що потерпілий чітко описав двох обвинувачених, їх тілобудову, вік, одяг, що один був лисуватий, а другий в шапці-ушанці і ствердив, що він їх зможе впізнати. На ньому були сліди крові, мав розріз на руці. Коли особисто спілкувався з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вони були в стані алкогольного сп`яніння, чітко не могли пояснити куди ідуть, їх пояснення розбігалися. Потерпілий впевнено вказав на цих осіб, які вчинили викрадення, і вони викликали слідчо-оперативну групу. Автомобіль, на якому вчинявся злочин був виявлений на вул. Личаківській з викраденим кейсом.

Показаннями свідка ОСОБА_15 даними в судовому засіданні, які за змістом та по суті є аналогічними показанням свідка ОСОБА_14 .

Показаннями свідка ОСОБА_17 даними в судовому засіданні про те, що в листопаді 2016 року знайомий ОСОБА_18 придбав автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору і вони віддали його на ремонт, як тепер відомо ОСОБА_8 . До 21.11.2016 року він особисто спілкувався з ОСОБА_8 і той запевняв, що ремонтує автомобіль. В той же день, слідчий повідомив, що ОСОБА_8 затримали, оскільки він вчинив на цьому автомобілі злочин. Після події в автомобілі було пошкоджено лобове скло. Правовстановлюючими документами на вказаний транспортний засіб підтверджено право власності ОСОБА_18 (а.с.82-83).

Відповідно до рапорту Личаківського РВ від 17.11.2016 року (а.с.71) зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , що 17.11.2016 року о 01.50 год. на вул. Таджицькій, 17 невідомі особи здійснили крадіжку інструменту з автомобіля Таврія, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом розбиття вікна, на думку заявника, знаходяться на території будинку. Відтак, підтверджуються показання потерпілого, що він виявив викрадення свого майна і продовжив спостереження за обвинуваченими.

В протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2016 року (а.с.72) потерпілий виклав обставини злочину та навів детальний опис двох обвинувачених, яких надалі впізнав.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 17.11.2016 року (а.с.74-75) на вул. Таджицькій, 17 у м. Львові оглянуто автомобіль марки «ЗАЗ-110247», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що належав потерпілому ОСОБА_10 , встановлено, що заднє скло зі сторони водія відсутнє, таке знаходиться всередині автомобіля, незначні залишки ущільнювача наявні біля автомобіля на землі.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 17.11.2016 року (а.с.81) за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 137, об`єктом огляду являється автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору, встановлено, що лобове скло розбите, біля лобового скла знизу наявні залишки речовини бурого кольору. При цьому, потерпілий підтвердив, що саме на цьому автомобілі особи вчинили викрадення його майна кейсу з інструментами, який знаходиться в салоні автомобіля знизу біля переднього пасажирського сидіння.

В рапорті від 17.11.2016 року (а.с.76) працівник поліції ОСОБА_14 описав обставини події зупинення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які відповідають його показанням даним як свідком.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2229 від 17.11.2016 року (а.с.85-86) у ОСОБА_10 виявлено: садна і поверхневі рани на обох кистях, садна в ділянці правого колінного суглобу, які могли виникнути 17.11.2016 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Ушкодження на кистях утворилися від дії гострого предмета, можливо від уламків розбитого скла. Садна в ділянці правого коліна утворились від дії тупого предмета, внаслідок падіння на дорожнє покриття.

Суд не приймає до уваги висновки медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оскільки стороною обвинувачення не вказується така обставина, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 5, п.6 Постанови ПВС № 12 від 25.12.1992 року «Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності» грабіж - це відкрите викрадення майна у присутності потерпілого або інших осіб, якщо винна особа усвідомлює цю обставину.
Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж, а у разі застосування насильства чи висловлювання погроз його застосування - залежно від характеру насильства чи погроз як грабіж чи розбій.
Суд знаходить належними, допустимими та достовірними доказами показання потерпілого, свідків, які знаходяться в об`єктивному зв`язку з письмовими доказами і в своїй сукупності є достатніми для ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого рішення. Так, потерпілий послідовно, чітко та логічно описав події злочину, яким чином він виявив крадіжку майна, як винні, заволодівши майном, намагалися його утримати в себе та покинути місце події і як він цьому перешкоджав, яке насильство було застосовано відносно нього і як він отримав легкі тілесні ушкодження, внаслідок того як його провезли на автомобілі. Свідки працівники поліції детально описали як потерпілий відтворив ці події на місці безпосередньо після вчинення злочину. Письмовими доказами встановлено, що автомобіль потерпілого був пошкоджений, а при встановленні місцезнаходження транспортного засобу, яким керував ОСОБА_8 , в ньому виявлено викрадений кейс з інструментами.

Натомість, суд критично оцінює показання обвинувачених в заперечення своєї вини, та розцінює їх як намір уникнути кримінальної відповідальності та відповідного покарання. Показання обвинувачених в частині заперечення своєї вини спростовуються наведеними показаннями потерпілого та свідків, зібраними та дослідженими письмовими доказами. Насамперед показання обвинувачених є суперечливим за змістом та непослідовними. Виходячи із встановлених обставин справи, обвинувачені діяли за попередньою змовою, про що свідчить їх спільна поведінка та дії, спрямовані на викрадення майна, які в подальшому виявлені потерпілим, але продовжені обвинуваченими з метою утримання майна, при цьому із застосуванням насильства.

Відтак, оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; особу винного ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має незадовільний стан здоров`я, має на утриманні дитину, нейтрально характеризується за місцем проживання, не працює; особу винного ОСОБА_8 , який був засуджений під час судового розгляду даного провадження, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, нейтрально характеризується, не працює; відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а також обставин, які обтяжують покарання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки лише в умовах ізоляції від суспільства можливе їх виправлення та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

При цьому, встановлюючи винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, немає правових підстав для призначення йому покарання, суть якого полягає в обмежені прав і свобод засудженого, оскільки особа померла.

Крім цього, до обвинуваченого ОСОБА_8 слід застосувати положення ч. 4 ст.70 КК України, оскільки встановлено, що після постановлення вироку від 12.07.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 винен ще і в іншому злочині вчиненому ним до постановлення даного вироку. Відтак, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 слід остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, та згідно з ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Також відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_7 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, кейс чорного кольору з інструментами марки «Топекс», який знаходиться на зберіганні в потерпілого, слід повернути власнику ОСОБА_10 .

У відповідності до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 року, а саме на автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_18 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 17 листопада 2016 року, з часу фактичного затримання як встановлено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення утримання у слідчому ізоляторі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) до дня набрання вироком суду законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 04 травня 2017 року, як встановлено вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2017 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, кейс чорного кольору з інструментами марки «Топекс», який знаходиться на зберіганні в потерпілого, повернути власнику ОСОБА_10 .

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 року, - на автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_18 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1