ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/240/15-к
Провадження № 1-кс/210/47/15

"24" січня 2015 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000194, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Брянськ, РФ, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого у 2005 році Апостолівським судом м. Апостолова за ст.185 ч.3 КК Украйни до 5 років 5 місяців позбавлення волі, звільненився по відбуттю строку покарання зареєстрованого: АДРЕСА_1 фактично проживаючого: АДРЕСА_2
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України

особи, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_3 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за наступних фактичних обставин.

Так, 22.01.2015 року близько о 18.08 годин ОСОБА_3 , разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення проходили повз піцерії Нью йорк стрит пица, розташованого по вулиці Землячки, на території Дзержинського району міста Кривого Рогу, де звернули свою увагу на малолітню потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на мобільний телефон марки НОКИА ЛЮМИА вартістю 2000 гривень, що належить її матері гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому ОСОБА_3 , продовжуючи злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій запропонував ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення заволодіти вищевказаним мобільним телефоном неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , нащо ОСОБА_8 , також усвідомлюючи протиправний характер своїх дій надав свою добровільну згоду на вчинення злочину сумісно із ОСОБА_3 , тим самим вступив в злочинну змову із останнім. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_8 одразу ж розподілили між собою злочинні ролі, в результаті чого роль ОСОБА_3 полягала у спостереженні за вчиненням злочину ОСОБА_8 , а саме у забезпеченні безпечного доведення до кінця злочинного наміру. В той час як роль ОСОБА_8 , згідно пропозиції ОСОБА_3 , полягала у безпосередньому здійсненні нападу на малолітню потерпілу ОСОБА_9 , в результаті якого ОСОБА_8 повинен був будь-яким шляхом відкрито заволодіти, належним останній мобільним телефоном. Нащо ОСОБА_8 , з метою отримання незаконного прибутку знову ж таки надав згоду на сумісну реалізацію злочину.

Так, ОСОБА_3 сумісно із ОСОБА_8 , продовжуючи злочинні дії швидко зайшли в приміщення арки, куди зайшла малолітня потерпіла ОСОБА_9 , одразу після чого ОСОБА_3 , з метою контролювання вчинення злочину залишився на вході в арку, а ОСОБА_8 в свою чергу швидко підбіг зі спини до малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , при цьому відкрито, скориставшись відсутністю свідків і очевидців та з метою дезорієнтації неповнолітньої потерпілої своєю правою рукою обхопив її шию, що свідчить про застосування до неї фізичного насильства, що не є небезпечне для життя та здоров`я, та шляхом ривку своєю лівою рукою вихопив з її руки мобільний телефон марки НОКИА ЛЮМИА, одразу після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_8 втікли з місця скоєння ними злочину.

Таким чином ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб сумісно з ОСОБА_8 , вчинили всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізували злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим. З місця скоєння ними кримінального правопорушення зникли, у зв`язку з чим своїми діями завдали малолітній ОСОБА_9 фізичного болю та матеріальний збиток на вищевказану суму.

Встановлено, що вищевказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я .

У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки зібрані в ході досудового розслідування матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою, та встановлено наявність ризиків передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного, підозрюваний, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 працює на Криворізькому Хлібзаводі помічником пекаря, без офіційного оформлення трудового договору, що може бути офіційно підтверджено, одружений, має місце проживання в АДРЕСА_2 , разом з дружиною, яка перебуває в декреті, та півторарічним сином, яких утримує. Крім того, за твердженням захисту, причетність ОСОБА_4 до вчинення грабежу органом досудового розслідування не доведена.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 131-132, 177 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам переховування; знищення, спотворювання речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на сторін та інших учасників цього ж кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З положень ст. 194 КПК України випливає, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Встановлено, що 23.01.2015 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, по кримінальному провадженню, відомості якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194, від 23.01.2015 року.

ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, після вчинення злочину.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_3 слугувало наявність достатніх доказів, зібраних в ході досудового розслідування, зокрема покази малолітньої потерпілої, покази другого підозрюваного, протоколи огляду місця події.

Однак, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення є однією із обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, яка відповідно до вимог ст.178 КПК України має оцінюватись в сукупності з всіма іншими обставинами.

Згідно із п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею, відповідно до ст. 178 КПК України встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 (шість) років; раніше судимий за тяжкий злочин, працевлаштований не офіційно, тобто має неофіційне джерело прибутку; має постійного місця проживання в м. Кривому Розі, хоча не має реєстрації в м. Кривому Розі, має міцні соціальні зв`язки дружину, дитину, яких матеріально повинен забезпечувати, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у даному кримінальному провадження суперечить принципу правової визначеності та положенням Європейської конвенції з прав людини, та призведе до порушення його конституційних прав на свободу та особисту недоторканність, оскільки нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до складеної практики Європейського суду з прав людини, принципів Конвенції, метою застосування тримання під вартою не може бути виключно забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (рішення ЄСПЛ у справах (Єлоєв проти України, Невмержицький проти України, "Бакланов проти Росії", "Фрізен проти Росії", "Ізмайлов проти Росії").

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведено існування таких ризиків, які б стали підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, так само і не доведено, що застосування більш мяких запобіжних заходів не забезпечить дієвості законної мети запобіжного заходу, і не мінімізує ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також в ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний має джерело доходів, оскільки працює на ПАТ Криворізький хлібзавод, хоча й не офіційно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружину ОСОБА_11 , яка здійснює догляд за цією дитиною (до трьох років) та не працює на теперішній час.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що неправомірними діями підозрюваного матеріальна шкода відшкодована, адже згідно розписки речовий доказ мобільний телефон повернуто.

Що ж стосується ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, то він не є достатнім у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, та не доведений прокурором слідчим, адже на момент розгляду клопотання слідчому судді не представлено доказів того, що після відбуття покарання за вироком Апостолівського суду, ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі й за злочину проти власності.

Крім того, під час розгляду клопотання прокурором та слідчим не доведено, що підозрюваний є наркотично залежною людиною, як стверджує обвинувачення в судовому засіданні, адже доказів його перебування на обліку в ПНД у лікаря-нарколога, чи фактів придбання наркотичних речовин не представлено.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінально-караного діяння, обґрунтована в клопотанні. У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування, суду.

Застосування ж тримання під вартою з метою забезпечення явки до суду, не може бути покладена в основу застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя з урахуванням викладеного, враховуючої данні про особу підозрюваного, який раніше судимий, має офіційну реєстрацію, має місце проживання в м. Кривий Ріг, наявності місця роботи, сім`ї та дитини, та доведених ризиків, відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного вбачаються ознаки складу злочину, в якому йому пред`явлено підозру, та який є тяжким злочином, в силу ст. 12 КК України, прокурором доведено вагомі обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик переховування від органів досудового слідства та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, вважаю, що підозрюваному доцільно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; відсутність у підозрюваного офіційного постійного місця роботи; його репутація та майновий стан; наявність судимості; повернення викраденого майна.

У зв`язку з обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для застосування інших більш мякого запобіжного заходу, з урахуванням особи підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, доведених ризиків.

З урахуванням наданих слідчому судді матеріалів, встановлених фактичних обставин, необхідності проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя вбачає підстави для обрання запобіжного заходу на строк, що не перевищує двох місяцівв.

Враховуючи, що ОСОБА_3 23 січня 2015 року пред`явлено підозру, слідчим проведено ряд слідчих дій, запобіжний захід обирається на строк до 20 березня 2015 року включно.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Криворізького РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , задовольнити частково

У застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 20 березня 2015 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишити місце постійного проживання, в робочі, вихідні, святкові дні у період часу з 19:00 до 07:00 год., а саме будинок АДРЕСА_2 .

На підставі ч.5 ст.194 КПК України додатково покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_8 , та/або спілкуватися з ними виключно в присутності слідчого прокурору або суду; докласти зусиль до офіційного працевлаштування, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі ч.3 ст.181 КПК України, направити дану ухвалу відповідному органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого для виконання в порядку ч.ч.4-5 ст.181 КПК України.

Виконання ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1