Справа №201/1849/17-к
Провадження № - 1кп/201/168/2017
УХВАЛА
9 жовтня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0000564 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

В зв`язку з тим, що строки тримання під вартою обвинуваченого закінчуються судом поставлено питання про доцільність продовження цих строків.

Прокурор просив про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, так як існують ризики того, що обвинувачений може намагатись уникнути суду, а менш суворі запобіжні заходи не здатні нівелювати ці ризики.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що під час досудового слідства обвинувачений не уникав слідства, нещодавно помер його брат і матір залишилась одна, яка без допомоги не може себе забезпечити, а тому просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 307 КК України, які являються тяжкими, той факт, що обвинувачений дійсно оголошувався у розшук, судимий за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, що в своїй сукупності говорить про необхідність продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України, так як на сьогоднішній день не відпали ризики визначені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може намагатись уникнути суду.

Обставини на які вказує сторона захисту в судовому засіданні судом не враховуються, так як не надано доказів неможливості свого самостійного життєзабезпечення матір`ю обвинуваченого.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Визначаючи розмір застави, суд враховує вище перелічені обставини, особу обвинуваченого, та вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 128 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 7 грудня 2017 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, отримувач ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 128 000 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Головуючий суддя ОСОБА_1