АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/483/17 Номер провадження 11-кп/786/659/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черкащини Миргородського
району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, не
одруженого, не працюючого, мешканця
АДРЕСА_1 , зареєстрованого в
АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
-25 серпня 2015 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.І ст.122, ч.2
ст.185 КК України, ч.І ст.70 КК України, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на З
роки 1 місяць, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,-
визнано винним та засуджено за:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.І ст.70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_7 за укупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено статочне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.І ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту ним частину покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 25 серпня 2015 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяця.
Цивільний позови потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 4549 грн. 20 коп.
Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 в інтересах Белеги про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 374 грн. 79 коп.
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів за таких обставин.
Повторно, 22 грудня 2016 року близько 09 годині 00 хвилин правомірно перебуваючи в приміщенні житлового будинку, який належить ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_3 , зайшов до кладової кімнати
вказаного будинку, де виявив кутошліфувальну машину марки «Einhell WS-PG». Під впливом раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що ОСОБА_8 та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, шляхом вільного доступу
викрав дану кутошліфувальну машину, вартість якої згідно висновку експерта №3001/1 від 30 січня 2017 року складає 324 грн. 89 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій збитки на вказану суму.
Повторно, 25 грудня 2016 року близько 17 години ОСОБА_7 , правомірно перебуваючи у вищевказаному житловому будинку, який належить ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу
зайшов до кладової кімнати звідки викрав акумуляторну викрутку марки «Sturm AS 3536S1»вартість якої згідно висновку експерта №3001/1 від 30 січня 2017 року складає 224 грн. 31 коп.
Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій збитки на вказану суму.
Повторно, в кінці грудня 2016 року близько 14 годині 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_11 правомірно перебуваючи у вищевказаному житловому будинку, що розташований в
АДРЕСА_3 і належить ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу зайшов до кімнати будинку та викрав з гаманця жіночого типу червоного кольору грошові коштив сумі 4000 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8
матеріального збитку на вказану вище суму
Повторно, 31 грудня 2016 року близько 13 годині 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_7 , перебуваючи в.Миргород по вул.Воскресенській, 9 поблизу автостанції, діючи умисно, під раптового виниклим умислом на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 у тимчасове користування його мобільний телефон марки «Нокіа», модель «Х2» чорного кольору вартістю 341грн. 21 коп., з сім-карткою оператора ПрАТ «МТС-Україна» вартістю 33 грн. 58 коп. згідно висновку експерта №3001/1 від 30 січня 2017 року, та достовірно знаючи, що неповерне його, та оберне на свою користь, з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд,чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 374 грн. 79 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність його вини в інкримінованих злочинах, просить вирок суду щодо нього скасувати та пом`якшити призначене місцевим судом покарання, застосувавши до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому просить врахувати, що він має на утриманні малолітню дитину, вину визнав, щиро розкаявся.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Тому колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України і також в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції, при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і обране з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, обставин справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема визнання вини, щире каяття, сприяння у розкритті злочину, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, а також судом враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, має невідбуте покарання за попереднім вироком, вчинив злочин в період іспитового строку.
З врахуванням викладених обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначення реальної міри покарання у виді позбавлення волі.
На думку колегії суддів, обране місцевим судом ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів, а тому підстав для його пом`якшення не вбачається.
За даних обставин, колегія суддів, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не знаходить.
Разом з тим, у відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України з врахуванням Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, ОСОБА_7 у строк відбування покарання, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із 8 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 405 ,407, 418 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2017 року щодо нього без зміни.

В порядку ст. 404 КПК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 8 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4