Справа № 297/1312/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законний представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , представника Берегівського РВ з питань пробації ОСОБА_12 та перекладачі ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого, громадянина України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, учня 10 класу Берегівської загальноосвітньої школи-інтернат, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , громадянина Україну, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 15.09.2016 року Берегівським районним судом за ст. 186 ч.2, ст. 190 ч.1 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільненому від покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Берегівського районного суду від 15.05.2017 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26.03.2017 року біля 03.18 год. ОСОБА_5 знаходячись в громадському місці перед магазином «Фемелі» №85 А, який розташований по вулиці Головна, в селі Велика Бийгань, Берегівського району, спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме у вигляді саден переносиці правої скроневої та лобної ділянок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком експерта № 57 від 04.04.2017 року, а саме наніс потерпілому біля трьох ударів руками та ногами по тілу.

Також, 26.03.2017 року біля 03.22 год., ОСОБА_6 знаходячись на дорозі перед магазином «Фемелі» №85А, який розташованій по вулиці Головна, в селі Велика Бийгань, Берегівського району, після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_15 , скориставшись безпорадним станом потерпілого умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, з метою незаконного збагачення, повторно, відкрито заволодів майном останнього, а саме з лівої кишені штанів викрав мобільний телефон марки ЛЕНОВО «А516» вартістю 800 гривень, згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки, від 26.03.2017 року та грошові кошти в сумі 5000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнали повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаялися у вчиненому та обіцяли більше не скоювати правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 та ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, однак на підставі ст.63 Конституції України відмовився від дачі показів.

Потерпілий ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 25.03.2017 року він відпочивав на дискотеці в с. В. Бийгань. Близько 03:00 год. він вирішив піти додому, однак проходячи біля ресторану «Фемілі» його наздогнали обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого один з них вдарив його в область голови а інший збив з ніг. Далі, коли він перебував на землі ОСОБА_6 витяг з його кишені мобільний телефон та 5000 гривень. Також додав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Представник Берегівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що неповнолітні ОСОБА_5 на обліку не стоїть, вважає, що неповнолітнього слід суворо не карати.

Представник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по місцю навчання характеризується посередньо, вважає, що вони можуть виправдати свою поведінку, в зв`язку з чим просить призначити їм міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст.296 КК України за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд визнає їх щире каяття, крім того, для неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обставиною, пом`якшуючою покарання суд визнає, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с 129), згідно ст. 89 КК України не судимий (а.с. 124-125), тому вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання нових злочинів, можливе при засудженні його до покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того при прийнятті судового рішення щодо міри покарання ОСОБА_4 суд враховує досудову доповідь, згідно висновкам якої орган пробації Берегівського РВ вважає, що перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно (а.с. 110), раніше неодноразово судимий (а.с. 111, 113) та всі обставини кримінального провадження, суд призначає ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі за інкриміновані йому злочини з урахуванням ст. ст. 70, 71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого покарання та частково приєднати йому не відбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду від 15.09.2017 року, при цьому визначити загальний строк покарання у вигляді позбавлення волі. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того при прийнятті судового рішення щодо міри покарання неповнолітньому ОСОБА_6 суд враховує звіт служби у справах дітей Берегівської райдержадміністрації, згідно висновків якого вбачається, що ОСОБА_6 не навчається та не працює, однак наявні зміни до своєї поведінки, щодо виправлення та не допущення правопорушень.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 120), раніше не судимий (а.с. 122) та те, що він вчинив злочин будучи неповнолітнім, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкримінований йому злочини, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при прийнятті судового рішення щодо міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує досудову доповідь, згідно висновкам якої рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, але зважаючи на те, що обвинувачений раніше не судимий, вину свою визнав повністю, шкодує про вчинене, тому орган пробації Берегівського РВ вважає, що перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, в судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 та сам неповнолітній обвинувачений заявили клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, раніше не судимий, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."е"ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Згідно паспортних даних, які маються при матеріалах кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто на момент скоєння кримінального правопорушення був неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив в березні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Долю речових доказів вирішити згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживаннята навчання.

На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання.

ОСОБА_14 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого покарання, остаточно призначити ОСОБА_6 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_14 4 (чотири) роки і 4 (чотири) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 17 серпня 2017 року, з моменту його затримання по іншому кримінальному провадженню згідно вироку Берегівського районного суду від 15.09.2016 року та ухвали Берегівського районного суду від 15.05.2017 року.
Речовий доказ: СД диск з камер відео спостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1