Справа № 333/5125/17
Пр. №1-кп/333/539/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2017р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого п.5 ст.27, ч. 3 ст. 368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
01.09.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених п.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинувачених та їх захисників про отримання ними копій вказаних документів.
Прокурор під час проведення судового підготовчого засідання просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який провести у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю обвинувачених та їх захисників. Під час досудового розслідування, на думку прокурора, були дотримані усі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.
Захисники обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, вказуючи на:
- відсутність конкретного опису обставин в обвинувальному акті, за яких ОСОБА_8 міг не вчинити дії в інтересах ОСОБА_9 , з наданою йому владою та службовим становищем;
- відсутність зазначення в обвинувальному акті часу, місця та способу отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди 07.06.2017 року;
- нелогічність та суперечливість зазначення в обвинувальному акті факту отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди 07.06.2017 року за безперешкодне розмитнення автомобіля, хоча транспортний засіб був розмитнений ще 02.06.2017 року;
- відсутність зазначення в обвинувальному акті осіб, які здійснювали митне оформлення автомобіля ОСОБА_10 , і які дійсно мали повноваження митного контролю і митного оформлення автомобіля останнього.
Тобто, на думку захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в обвинувальному акті відсутній причинно-наслідковий зв`язок та взагалі будь який зв`язок між виконанням обов`язків інспектора митного посту ОСОБА_11 та митним оформлення автомобіля 02.06.2017 р. іншим інспектором, відсутній спосіб вчинення злочину, що суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті не міститься зміст службових повноважень, якими був наділений ОСОБА_6 .
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання своїх захисників у повному обсязі та просили суд повернути обвинувальний акт, крім того обвинувачений ОСОБА_7 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки його вена не доведена взагалі.
Заслухавши думки прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Слідчий у формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 в обвинувальному акті вказав: «Встановлено, що 25.04.2017 ОСОБА_8 , перебуваючи біля приміщення митного посту, що розташований за адресою: місто Запоріжжя, вул. Привокзальна, 9а, під час розмови із ОСОБА_7 та директором ТОВ «Експорт Трейд Капітал» ОСОБА_12 дізнався про те, що останній планує придбати в Королівстві Нідерландів вантажний автомобіль «ДАФ» та перевезти його на територію України. У ході розмови ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_10 копії документів щодо придбання автомобіля, пообіцяв останньому повідомити про суму митних платежів, які ОСОБА_13 мав сплатити в дохід держави. При цьому, ОСОБА_8 зазначив, що вказану інформацію про суму митних платежів він передасть ОСОБА_14 через ОСОБА_7 .
Після вказаної розмови у ОСОБА_11 виник протиправний, злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди за те, що він, використовуючи своє службове становище, забезпечить безперешкодне розмитнення автомобіля за митною вартістю, нижчої ніж його реальна митна вартість та не вживе заходів щодо коригування митної вартості вказаного автомобіля.
З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_8 домовився із ОСОБА_7 про спільне вчинення злочину, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 . При цьому останні, з метою укриття та забезпечення конспірації своєї злочинної діяльності дійшли згоди про те, що ОСОБА_8 передаватиме ОСОБА_14 інформацію про обставини передачі неправомірної вигоди, її розмір та іншу необхідну інформацію через ОСОБА_7 , який буде діяти від імені ОСОБА_15 .
Того ж дня, 25.04.2017 ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у невстановленому слідством місці надав вказівку ОСОБА_7 повідомити ОСОБА_10 про те, що для зменшення митних платежів при розмитненні автомобіля ОСОБА_13 повинен зазначити у договорі купівлі-продажу автомобілю несправжню ціну товару, а саме ціну меншу ніж ту, за яку ОСОБА_13 мав придбати автомобіль, та зазначити вказану несправжню митну вартість, меншу за дійсну митну вартість, автомобіля у декларації. При цьому, ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_7 повідомити ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_13 має передати йому неправомірну вигоду за те, що він забезпечить безперешкодне розмитнення автомобіля за митною вартістю, нижчої ніж його реальна митна вартість, не вживе заходів щодо коригування митної вартості вказаного автомобіля.
Того ж дня, 25.04.2017 ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_16 злочинний намір, виконуючи попередню домовленість із останнім, діючи за вказівкою ОСОБА_11 та від його імені, повідомив ОСОБА_14 про те, що для зменшення митних платежів при розмитненні автомобіля останній повинен зазначити у договорі купівлі-продажу автомобілю несправжую ціну товару, а саме ціну меншу ніж ту, за яку ОСОБА_13 мав придбати автомобіль, та зазначити вказану несправжню митну вартість, меншу за дійсну митну вартість, автомобіля у декларації. При цьому, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_11 та від його імені, повідомив ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_13 має передати йому та ОСОБА_17 неправомірну вигоду за те, що останній забезпечить безперешкодне розмитнення автомобіля за митною вартістю, нижчої ніж його реальна митна вартість, не вживе заходів щодо коригування митної вартості вказаного автомобіля.
16.05.2017 приблизно о 17 годині ОСОБА_8 , перебуваючи біля приміщення митного посту, що розташований за адресою місто Запоріжжя, вул. Привокзальна, 9а, під час розмови із ОСОБА_7 та директором ТОВ «Експорт Трейд Капітал» ОСОБА_12 дізнався про те, що останній буде придбавати в Королівстві Нідерландів вантажний автомобіль ДАФ 2006 року за 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) Євро та буде перевозити вказаний автомобіль на територію України.
При цьому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди, з метою обчислення мінімальної суми митних платежів, які мають будуть сплачені за розмитнення указаного типу автомобіля, отримав від ОСОБА_10 копії документів на автомобіль, пообіцявши ОСОБА_14 розрахувати та повідомити останнього, яку саме ціну автомобіля ОСОБА_13 має зазначити у договорі купівлі-продажу та яку митну вартість автомобіля ОСОБА_13 має зазначити у митній декларації при розмитненні товару.
При цьому, ОСОБА_8 , будучи особою, яка займає відповідальне становище, а саме особою, яка виконує обов`язки заступника начальника митного поста «Запоріжжя - центральний» Запорізької митниці ДФС, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення надав вказівку ОСОБА_7 повідомити ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_13 має передати йому неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США за те, що він забезпечить безперешкодне розмитнення автомобіля за митною вартістю, нижчої ніж його реальна митна вартість, не вживе заходів щодо коригування митної вартості вказаного автомобіля.
01.06.2017 Зазначена декларація була визнана митним постом, рішення про її коригування не приймалося.
Ці дії ОСОБА_6 слідчий кваліфікував за ознаками ч.3 ст.368 КК України, а саме: прохання службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Аналіз змісту формулювання обвинувачення свідчить про те, що слідчий під час опису виникнення умислу ОСОБА_6 на вчинення злочину та у подальшому не вказав для кого саме останній мав умисел та одержував неправомірну вигоду, хоча це є обов`язковим елементом об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Враховуючи, що в даному випадку ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 суму у розмірі 1 000 доларів США, які не у повному обсязі були передані ОСОБА_6 , на думку суду, зазначення вказаної вище обставини має суттєве значення для формулювання обвинувачення.
Крім того, слідчим не конкретизовано саме формулювання обвинувачення ОСОБА_6 .
Із диспозиції ст.368 КК України випливає тісний і нерозривний зв`язок між проханням надати неправомірну вигоду та одержанням неправомірної вигоди, з одного боку і виконанням або невиконанням службовою особою дій з використанням свого службового становища. У формулюванні обвинувачення фактично не зазначено у чому саме полягала бездіяльність ОСОБА_6 .
Так, слідчий вказав: «…що ОСОБА_8 , достеменно знаючи про недостовірність внесених ОСОБА_12 до митної декларації даних про митну вартість автомобіля ДАФ, забезпечив безперешкодне розмитнення автомобіля за митною вартістю, нижчої ніж його реальна митна вартість та не вжив заходів щодо коригування митної вартості вказаного автомобіля».
Водночас, у формулюванні обвинувачення зазначено: «01.06.2017 Зазначена декларація була визнана митним постом, рішення про її коригування не приймалося».
Не зрозумілим є факт того, ким саме приймалося рішення про визнання декларації та її не коригування. Яким чином на це вплинув ОСОБА_6 і чи були у нього на той момент такі повноваження, враховуючи, що 01.06.2017 року він перебував на посаді головного державного інспектора митного поста «Запоріжжя центральний» Запорізької митниці ДФС.
Також, на думку суду, не є конкретним формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 . Слідчим дії останнього кваліфіковані за п.5 ст.27, ч. 3 ст. 368 КК України, зазначивши однією із кваліфікуючих ознак «вчинене за попередньою змовою групою осіб».
Водночас, кваліфікація злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за ознакою вчинення його за попередньою змовою групою осіб можлива лише в тому разі, коли дві або більше службові особи, діючи як співвиконавці й домовившись заздалегідь, одержують неправомірну вигоду за виконання чи невиконання дій з використанням службового становища.
У формулюванні обвинувачення відсутня жодна інформація щодо службового становища ОСОБА_7 .
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Керуючись ст.ст. 110, 291, 293, 314, 337, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених п.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України прокурору прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогами КПК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Запорізькій області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1