1-кс/381/197/18
381/766/17
У Х В А Л А
м. Фастів Київська область 26 березня 2018 року
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю серетаря ОСОБА_2 ,
за участю слідчого СВ Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_3
за участю заявника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,-
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав і просив його задовільнити з підстав зазначених у клопотанні.
Слідчий зазначив, що в його провадженні перебуває кримінальне провадження на яке посилається заявник. Арешт на майно накладено ухвалою слідчого судді для збереження речових доказів. Вважає, що підстав для скасування арешту на даний час немає. Просить відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмови матеріали по справі, прихожу до наступного.
Підставою звернення з клопотанням про арешт майна передувало проведення обшуку 06.12.2017 року в помешкані ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 в рамках зазначеного кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.
Виходячі з умов зазначеної ухвали арешт майна на вказане майно було накладено для збереження речового доказу в даному кримінальному провадженні відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, в разі накладення арешту на майно для збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна, також, може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням вищевказаних осіб, якщо вони доведуть, що в подальшому застосованні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Заявник в своїх поясненнях посилається на те, що арешт майна накладено незаконно, а саме речі, які були вилученні під час обшуків не підлягали вилученні так, як на їх вилучення не надавався дозвіл ухвалою слідчого судді.
Дані твердження не можуть бути підставою для скасування арешту на майно та прийняті слідчим суддею до уваги так, як вказане майно є речовим доказом і арешт було накладено для збереження такого.
Також, заявником не надано жодних доказів у підтвердження своїх доводів та заперечень, а також не надано доказів, які б підтвердили право власності на арештоване майно або володіння ним.
На даний час досудове слідство не завершено. Речові докази, а саме майно на яке накладено арешт можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги і те, що на даний час заявником не доведено та не надано жодного доказу, що в подальшому застосування арешту на майно відпала або відпаде потреба (проведення експертизи і т.д.). Дані речі являються речовими доказами і з метою забезпечення недопущення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження, клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.100,170,174 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1