Справа № 573/2164/17
Номер провадження 1-кп/573/205/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки міста Ворожба Білопільського району Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

- за ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно з наказом від 18 квітня 2016 року №11484-К ОСОБА_4 була прийнята на роботу листоношею резерву УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля.

20 травня 2016 року між Сумською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та працівником ПВПЗ ЦОС №5 ОСОБА_4 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до п. 1 зазначеного договору працівник, що займає посаду листоноші, який виконує роботу безпосередньо пов`язану зі зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення, зберігання довірених йому підприємством (установою, організацією) матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства (установи, організації) і вжити заходів для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.

Отже, ОСОБА_4 є особою, якій ввірено майно УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля.

25 липня 2017 року ОСОБА_5 , отримавши у начальника ВПЗ Білопілля 2 ЦОС №5 м. Білопілля СД ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_6 відомість №64/5901 на виплату пенсій, соціальної допомоги за липень 2017 року, та грошові кошти прибула додому за адресою: АДРЕСА_2 та близько 17.30 год., маючи на меті здати вищевказану відомість, самостійно поставила підписи у графі «підпис одержувача» за осіб, які повинні були отримати пенсії, за ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тобто шляхом підробки внесла до відомості №64/5901 на виплату пенсій, соціальної допомоги за липень 2017 року завідомо неправдиві відомості про отримання виплат вказаними громадянами.

25 липня 2017 року ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на привласнення майна у вигляді грошей ОСОБА_7 на суму 1492,88 грн., ОСОБА_8 на суму 1720,70 грн., ОСОБА_9 на суму 1586,79 грн., які призначались їм для виплати пенсії та які були їй ввірені, підробивши підписи зазначених осіб, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що її дії є непоміченими для сторонніх осіб, привласнила гроші в сумі 4799 грн. 84 коп.

26 липня 2017 року біля 08.00 год. ОСОБА_4 здала підроблену відомість №64/5901 на виплату пенсій, соціальної допомоги за липень 2017 року начальнику ВПЗ Білопілля - 2 ЦОС №5 м. Білопілля СД ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_6 , таким чином використала завідомо підроблений документ.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою винуватість визнала повністю, щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема показала, що з 20 травня 2016 року працювала листоношею в м. Білопілля. У липні 2017 року їй терміново потрібно було сплатити кредит, грошей на це не було, працівники банку постійно їй телефонували з погрозами, тому вона вирішила привласнити гроші потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 . З цією метою у липні 2017 року вона забрала собі їх гроші, які надійшли їм як пенсія, а у відомості за них розписалась, що нібито це вони отримали ці кошти. Привласнила близько 5000 грн. і заплатила свій кредит в банку.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки вона вчинила привласнення чужого майна, яке було ввірено особі, за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила підроблення офіційного документу, який видається підприємством з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинені нею злочини, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, попросила у потерпілих вибачення; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки вона правдиво повідомила про обставини вчинення злочину; відсутність тяжких наслідків, оскільки вартість привласненого майна не становить великий або особливо великий розмір; добровільне відшкодування потерпілим завданих збитків; до кримінальної відповідальності притягується вперше; на утриманні має 4 неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , 2001 року народження, ОСОБА_11 , 2003 року народження, ОСОБА_12 , 2005 року народження, ОСОБА_13 , 2007 року народження.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді штрафу в доход держави з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення її від покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має 4 неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 амністії.

Заслухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав та які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення невеликої та середньої тяжкості до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав. Проти застосування до неї амністії не заперечує.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась, їй роз`яснено наслідки застосування амністії, а саме що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ОСОБА_4 звільнити від покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностейна підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 не обирався.

У відповідності з вимогами ст. 100 КПК України речові докази: копію наказу №667 від 14.09.2017 «Про проведення службового розслідування»; копію висновку за результатами проведення службового розслідування щодо порушень листоношею ВПЗ ОСОБА_4 , проведеним на підставі наказу №667 від 14.09.2017; заяву про прийняття на посаду листоноші ОСОБА_4 від 03.01.2017; наказ (розпорядження) №08-к від 04.01.2017 про прийняття на роботу ОСОБА_4 ; особову картку працівника ОСОБА_4 ; договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 від 20.05.2016; робочу інструкцію листоноші КОД 4142; заяву про звільнення ОСОБА_4 від 29.09.2017; наказ (розпорядження) про припинення трудового договору з ОСОБА_4 ; відомості на отримання пенсій за липень 2017 року пенсіонерами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно повернути УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля як власнику.

Судові витрати в провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей на с трок 1 рік;

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 2550 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 680 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 2550 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 2550 грн., та позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей на с трок 1 рік.

Речові докази: копію наказу №667 від 14.09.2017 «Про проведення службового розслідування»; копію висновку за результатами проведення службового розслідування щодо порушень листоношею ВПЗ ОСОБА_4 , проведеним на підставі наказу №667 від 14.09.2017; заяву про прийняття на посаду листоноші ОСОБА_4 від 03.01.2017; наказ (розпорядження) №08-к від 04.01.2017 про прийняття на роботу ОСОБА_4 ; особову картку працівника ОСОБА_4 ; договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 від 20.05.2016; робочу інструкцію листоноші КОД 4142; заяву про звільнення ОСОБА_4 від 29.09.2017; наказ (розпорядження) про припинення трудового договору з ОСОБА_4 ; відомості на отримання пенсій за липень 2017 року пенсіонерами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, повернути УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя