Справа №639/6994/17
Провадження №1-в/639/1068/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника ХВК №18 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого: 1) 20.04.2015 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт; 2) 09.03.2016 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 389, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 7 днів позбавлення волі без конфіскації майна,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».

В поданому клопотанні засуджений ОСОБА_4 просить застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки у нього на утриманні є малолітня дитина.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 після ухвалення вироку від 20.04.2015 року, але до повного відбуття призначеного покарання, знову вчинив умисний злочин та не відбув половину призначеного строку покарання.

Представник Холодногірської ВК №18 вирішення даного питання відніс на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений: 1) 20.04.2015 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт; 2) 09.03.2016 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 389, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 02.04.2015 року у виді 56 годин громадських робіт, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України становить 7 днів позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 7 днів позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до п. «а» ст. 9 Закону України, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

З огляду на те, що ОСОБА_4 після ухвалення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.04.2015 року та до повного відбуття призначеного покарання у вигляді громадських робіт, знову вчинив умисні злочини, передбачені ч ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 389 КК України, за вчинення яких був засуджений 09.03.2016 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області із застосуванням ст.71 КК України до 5 років 7 днів позбавлення волі, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».

Крім того, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до умисних тяжких злочинів.

Статтею 4 Закону визначено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07.09.2017 року, засуджений ОСОБА_4 відбув менше ніж половину призначеного строку покарання.

З огляду на те, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, до якого відповідно до ст.12 КК України віднесено злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України та він не відбув більше ніж половину призначеного строку покарання, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки засуджений не є суб`єктом вказаного Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1