Справа № 188/1177/15-к
Провадження № 1-кп/188/54/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 11.03.2015 року, що надійшов 04.09.2015 року від в.о. прокурора Петропавлівського району Дніпропетровської області, відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що свідок ОСОБА_6 дав показання суду про те, що під час перебування свідка у виправній колонії йому погрожували невідомі особи і вимагали, щоб він дав свідчення на користь ОСОБА_3 , а саме, що не знає його і не пам`ятає ніяких слідчих дій з власною участю і участю останнього, крім того, обвинувачений не з`явився в попереднє судове засідання, що свідчить про вплив ним на свідків та порушення ним обов`язків по явці до суду і може призвести до ухилення його від суду.

Обвинувачений і захисник заперечують проти клопотання прокурора, стверджують про відсутність доказів впливу саме ОСОБА_3 на свідка ОСОБА_6 і про те, що неявка обвинуваченого до суду була викликана не отриманням ним судової повістки.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4).

Суд вважає, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким злочином.

При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд також вважає, що до моменту допиту судом всіх свідків обвинувачення існує ризик прямого чи опосередкованого впливу на них обвинуваченого, але він може бути попереджений шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, вказаним в ст.177 КПК України, однак в п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» висловлена правова позиція, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні, з якою суд погоджується стосовно випадку, що розглядається, адже прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у його клопотанні.

Суд дійшов думки, що достатнім запобіжним заходом для обвинуваченого є особисте зобов`язання, яке згідно з ст.179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, і застосувати до нього такі обов`язки, передбачені пунктами 2-4 ч.5 вказаної статті:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками обвинувачення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.331, 179, 194, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.

Відмовити в обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці з 08.11.2017 року до 06.01.2018 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 2-4 ч.5 статті 194 КПК України:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками обвинувачення.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя ОСОБА_1