Провадження № 1-кп/0186/164/17
Справа № 186/1375/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 21.08.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Першотравенська Дніпропетровської області, громадянки України, одруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21 серпня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходилась у квартирі за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де вживала спиртні напої разом зі своїм сином ОСОБА_5 та його знайомим ОСОБА_7 . У ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, у ході якої ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні вказаної квартири разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на грунті неприязних відносин, які склалися у ході сварки, реалізовуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяла зі столу кухонний ніж, яким умисно нанесла ОСОБА_5 один удар в область черевної порожнини, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням печінки та внутрішньочеревною кровотечею, які згідно висновку судово-медичної експертизи №206 від 11.09.2017 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та підтвердила суду, що вона 21 серпня 2017 року ходила на кладовище зі своєю знайомою, де прибиралися. З кладовища вони повернулися до неї додому ( АДРЕСА_1 ), де стали вживати спиртні напої. Приблизно о 14 годині додому прийшов її син ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 . На грунті неприязних стосунків у неї з сином виникла сварка, в ході якої, вона перебуваючи на кухні квартири в стані алкогольного сп`яніння, нанесла останньому кухонним ножем один удар в живіт. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_5 викликав швидку, яка забрала його до лікарні. В скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду, що ОСОБА_4 спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження при зазначених нею обставинах, від дачі детальних пояснень відмовився. Прохав суд не призначати ОСОБА_4 покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі, з тих підстав, що у нього немає до матері матеріальних та моральних претензій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, у відповідність до ст.12 КК України, скоїла тяжкий злочин, наявність обтяжуючих покарання обставин скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, та пом`якшуючих покарання обставин активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, а також дані про особу обвинуваченої - на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів, необхідно призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції закону, що є необхідним і достатнім для її виправлення, але враховуючи конкретні обставини справи, а саме те що ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, а також те, що у потерпілого немає до обвинуваченої претензій морального та матеріального характеру, суд вважає за можливе при призначенні обвинуваченій покарання застосувати ст.75 КК України, та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідність до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в Першотравенському ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.крим.пров.89-90): зразки крові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ніж знищити; рушник та футболку повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1