ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/260/18

21 лютого 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000052 від 24 січня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костопіль Рівненської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючий, розлучений, депутатом ради не являється, урядових нагород та пільг не має, раніше неодноразово судимий: вироком Костопільського районного суду від 14.11.2016 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.; вироком Костопільського районного суду від 16.03.2017 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.; вироком Костопільського районного суду від 20.10.2017 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену судимість, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин майнового характеру.

Так, 18 січня 2018 року о 18 год. 12 хв., ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , де умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись обставиною, коли ніхто не помічав його дії, таємно, з корисливих спонукань, повторно викрав чуже майно, а саме: 1 упаковку гранатового соку марки «Jafa» ємністю 1 літр вартістю 18 грн., пляшку коньяку марки «Le Sage», 7 років витримки, ємністю 0,5 літра вартістю 238 грн., пляшку коньяку марки «Le Sage», 10 років витримки, ємністю 0,5 літра вартістю 257 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 513 грн.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

01 лютого 2018 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення. Збиток в сумі 513 грн. відшкодовано.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме, покарання у виді арешту строком на три місяці.

В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, винним себе визнав повністю, попросив вибачення у потерпілого за вчинене ним кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України. Крім того, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України просить остаточне покарання призначити за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на два роки три місяці. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 угоду про примирення від 01.02.2018 року, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді арешту строком на 3 /три/ місяці.

Судом також встановлено, що вироком Костопільського районного суду від 20.10.2017 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, покладено обов`язки, визначені п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив новий злочин після постановлення вироку, під час іспитового строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України.

Відповідно до положень п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" якщо ж підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.

За таких обставин, покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків, із врахуванням приписів ст.ст. 71, 72 КК України.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий, зокрема, одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Речові докази: в`язану шапку в смужку сіро-зеленого кольору, куртку сірого кольору виготовлену з матеріалу подібного до шкіри, спортивні штани темного кольору з сірими лампасами, кросівки білого кольору виготовлені з матеріалу подібного до шкіри з літерою «N», які знаходяться на відповідальному збереженні у обвинуваченого ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю.

Суд також враховує, що ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 06.02.2018 обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання. Покладено на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із м.Костопіль Костопільського району Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладено на слідчого слідчого відділу Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_6 . Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено у два місяці. Встановлено строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 122, 124 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 01 лютого 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту строком на три місяці.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 Кримінального кодексу України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Костопільського районного суду від 20.10.2017 у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки 3 /три/ місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази: в`язану шапку в смужку сіро-зеленого кольору, куртку сірого кольору виготовлену з матеріалу подібного до шкіри, спортивні штани темного кольору з сірими лампасами, кросівки білого кольору виготовлені з матеріалу подібного до шкіри з літерою «N», які знаходяться на відповідальному збереженні у обвинуваченого ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1