Справа № 132/1100/14-к
Провадження №11-кп/772/609/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 30.01.2014р. та за № 0000017 від 10.01.2015р., за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017р., яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівки, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10 грудня 2013 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання 28 грудня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 10 лютого 2014 року по 02 вересня 2014 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувано строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2014 року по 02 вересня 2014 року включно, та з 28.12.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 16055,87 гривень процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 150080 гривень матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 14350,17 гривень матеріальної шкоди, 3000 гривень витрат за правову допомогу та 25000 гривень моральної шкоди.
За участю прокурора ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 29 січня 2014 року в період з 00.30 год. по 02.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання ОСОБА_12 у квартирі АДРЕСА_3 . Приблизно, о 01.45 год. між вказаними особами виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 взяв ножа та, розуміючи протиправність своїх дій і бажаючи настання смерті ОСОБА_12 , з метою умисного позбавлення життя останнього, наніс йому один удар ножем в область грудей та два удари ножем в область живота. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 103 від 12 лютого 2014 року, смерть ОСОБА_12 настала від проникаючих колото-різаних поранень грудей, живота та заочеревинного простору і ушкодження верхньої долі правої легені, які супроводжувались гострою масивною крововтратою на зовні та у праву плевральну і черевну порожнини.
Крім того, 10 лютого 2014 року ОСОБА_7 , будучи повідомленим про підозру Калинівським РВ УМВС за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на шлях виправлення не став і знову скоїв злочини.
09 січня 2015 року, приблизно, о 14.00 год. ОСОБА_8 попросив ОСОБА_7 перегнати його автомобіль «Мерседес-Бенц» д.н. НОМЕР_1 , на територію Калинівського РМЗ, де останній мав зберігатись під охороною, а ключі залишити в шухляді столу. Того ж дня, приблизно, о 21.00 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , знаючи де знаходяться ключі від нього, з метою провідати матір, яка проживає в с. Корделівка Калинівського району, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , залишкова вартість якого, відповідно до висновку експерта № 9 від 17.02.2015 року, складає 70 427,43 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем, в порушення п.п. 2.1 а, 10.1, 11.3, 12.2 Правил дорожнього руху України (п. 2.1 а - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії й талон, що додається до посвідчення; п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3 - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п.12.2 - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), рухаючись по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський в с. Корделівка Калинівського району зі швидкістю 45-50 км/год., виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено Трафік», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Рено Трафік» ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового уламкового перелому дистального метаепіфізу правого плеча зі зміщенням, яке не являлось небезпечним для життя і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, який відповідно до висновку експерта № 9 від 06.02.2015 року належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості, виникло від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення може відповідати терміну ДТП.
Згідно з висновком експерта №61а від 02.02.2015 року в ситуації, яка склалась, при умові, що в автомобілі «Мерседес Бенц» були відсутні технічні несправності, що впливають на керованість та напрямок руху ТЗ перед виникненням події ДТП, невідповідність дій водія автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, призвела до виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Після ДТП ОСОБА_7 , в порушення п.2.10 а, г, є Правил дорожнього руху України, не надав першу медичну допомогу потерпілим, втік з місця пригоди та до проведення медичного огляду вжив спиртні напої.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 289 КК України та закрити провадження в цій частині, а в частині засудження за ч. 1 ст. 289 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з урахуванням ст. 72 КК України, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання, а також цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_7 ґрунтується на недопустимих доказах та таких, що містять низку суперечностей, так як у ОСОБА_7 без дозволу суду було незаконно відібрано зразки крові для експертизи, вилучені недопалки з квартири потерпілого ОСОБА_12 є сумнівним доказом, так як вони могли опинитись на місці події в момент оглядів 01.02 та 03.02.2014р., та свою вину ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_12 визнав під психологічним тиском, була видумана історія про випите вино в квартирі ОСОБА_12 , хоча жодної пляшки вина чи посуди не віднайдено.

Також захисник зазначає, що на слідчому експерименті покази ОСОБА_7 не узгоджуються із його показами, зафіксованими в протоколі допиту від 12.02.2014р., смерть ОСОБА_12 настала за 2-3 доби до моменту виявлення 30.01.2014р. о 16:10 год. трупа, а в обвинувальному акті зазначається нанесення ударів ножем 29.01.2016р. о 01:45 год.
Щодо обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України, то вина ОСОБА_7 , на думку захисника, спростовується допущенням його до роботи у ФОП ОСОБА_8 , де він знав, де лежать ключі, сам їх клав, та мав право заводити двигун та розпочинати рух на автомобілі, а тому він не є суб`єктом кримінального правопорушення.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК у вигляді 14 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, за ч. 1 ст. 286 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, представника потерпілого ОСОБА_11 , які просять вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд через незаконний склад суду, який розглядав дане кримінальне провадження, також захисник ОСОБА_6 просить скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , як такий, що обраний незаконним складом суду, прокурор просив продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ознайомившись з матеріалами, апеляційний суд приходить до висновку, що розгляд апеляційних скарг по суті не є можливим, оскільки встановлено, що розгляд відбувався у незаконному складі суду, а тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, в частині скасування вироку щодо ОСОБА_7 .
На запит Апеляційного суду Вінницької області отримано відповіді із Вінницького міського суду, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягало колективному розгляду, у зв`язку із чим було визначено склад суду, до якого увійшли судді ОСОБА_1 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Ухвалою суду від 25.02.15 року було визначено призначити запасного суддю.
Згідно довідки про автоматизоване визначення запасного судді, запасним було обрано суддю ОСОБА_16 .
Проте даних про зазначену довідку в справі немає.
13.04.15 року згідно журналу судового засідання був склад суду в кількості 4 осіб.
30.04.15 року вже відбулося підготовче засідання в складі 3 суддів, які і ухвалили вирок.
Відомості щодо заміни судді ОСОБА_15 на запасного суддю ОСОБА_16 у матеріалах справи та у автоматизованій системі документообігу суду відсутні.
За таких обставин кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось у незаконному складі суду, що є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Із-за зазначених обставин не є можливим продовжити строк перебування під вартою ОСОБА_7 .
Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень у яких ОСОБА_7 обвинувачується та ризики наявність обґрунтованої підозри та можливість ухилятися від явки до суду, що мало місце в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що слід обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на 2 місяці, з покладенням обов`язку з`являтись на виклики суду.
В ході нового судового розгляду необхідно повно дослідити всі докази та дати їм оцінку на допустимість, зважаючи на заяви захисту про ряд доказів недопустимими і ухвалити законне та обґрунтоване рішення, зважаючи на мотивацію викладену в апеляційних скаргах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати із-за істотного порушення норм КПК України з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 задовільнити частково.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на 2 місяці, починаючи з 28.11.2017р. до 27.01.2018р.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Органу Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_7 і повідомити про це Апеляційний суд Вінницької області.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати до суду на виклики.
Обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити негайно з під варти в залі суду та негайно доставити ОСОБА_7 до місця його проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: