АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/103/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №646/7942/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ст.257, ч.3 ст.289,
ч.2 ст.364, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинувачених: - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників: - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
представника третьої особи ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 ,
потерпілого - ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника третьої особи ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ст.257; ч.3 ст.28, ч.1 ст.263; ч.3 ст.146; ч.4 ст.187; ч.3 ст.289; ч.3 ст.27, ч.2 ст.364 КК України та йому призначено покарання:
-за ст.257 КК України 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст.146 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст.187 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.289 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.27, ч.2 ст.364 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Згідно зі ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначено покарання у виді 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.;
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з неповною вищою освітою, який проходив службу в БМОП «Беркут» ГУМВСУ в Харківській області на посаді міліціонера відділення №2 взводу №2 оперативної роти №1, маючого спеціальне звання старшого сержанта міліції, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
засуджено на ст.257; ч.3 ст.28, ч.1 ст.263; ч.4 ст.187; ч.3 ст.146; ч.3 ст.289; ч.2 ст.364 КК України та йому призначено покарання:
-за ст.257 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст.146 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст.187 КК України - 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.289 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.2 ст.364 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Згідно зі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.;
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Куп`янська Харківської області, громадянина України, не одруженого, з вищою юридичною освітою, який проходив службу в СБСМ «Грифон» ГУМВСУ в Харківській області, на посаді міліціонера відділення №2 взводу №1 роти №1 маючого спеціальне звання старшого сержанта міліції, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
засуджено за ст.257; ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.4 ст.187; ч.3 ст.146; ч.3 ст.289; ч.2 ст.364 КК України та йому призначено покарання:
-за ст.257 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст.146 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст.187 КК України - 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.289 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.2 ст.364 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Згідно зі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.;
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
засуджено за ст.257; ч.4 ст.187; ч.3 ст.146; ч.3 ст.289; ч. 5 ст. 27 ч.2 ст.364 КК України та йому призначено покарання:
-за ст.257 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.146 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст.187 КК України - 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.3 ст.289 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 (два) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Згідно зі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 (два) роки зі штрафом п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Вироком встановлено, що на початку березня 2013 року ОСОБА_8 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з корисливим мотивом, створив та очолив озброєну банду із своїх знайомих та до участі в якій залучив свого рідного брата, власника вказаної квартири, діючого працівника міліції БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , який в свою чергу, за згодою ОСОБА_8 , залучив до участі в банді свого знайомого діючого працівника міліції СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 . Крім того, для участі в банді ОСОБА_8 залучив свого знайомого ОСОБА_10 , який раніше займався обміном валюти, та розробив план злочинної діяльності банди. За згодою всіх учасників банди її метою стало вчинення розбійних нападів для заволодіння грошовими коштами на окремих фізичних осіб, які здійснювали обмін валюти в м.Харкові, з подальшим їх викраденням, поєднаних із застосуванням фізичного насильства, вогнепальної та холодної зброї, з використанням спеціальних засобів та службових посвідчень працівників міліції, технічних засобів отримання інформації.
ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи умисно зорганізувались між собою в стійке озброєне об`єднання для спільної діяльності такої банди з метою вчинення озброєних розбійних нападів. При цьому всі її учасники усвідомлювали факт існування такої озброєної банди і були об`єднані єдиним злочинним планом з розподілом функцій її учасників.
Діяльність угруповання була направлена на досягнення спільного, відомого всім учасникам злочинного плану, спрямованого на досягнення загальної злочинної мети учасників угруповання - вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, а саме розбійних нападів на окремих фізичних осіб у складі озброєної банди, з метою заволодіння грошовими коштами фізичних осіб з подальшим викраденням таких осіб, поєднаних із застосуванням фізичного насильства, спеціально придбаної з цією метою холодної зброї ударно-дробильної дії у вигляді кастету та погрози застосування спеціально придбаної вогнепальної зброї перероблених під бойові пістолетів ПМР номер НОМЕР_1 , та номер НОМЕР_2 , з використанням спеціальних засобів кайданок та службових посвідчень працівників міліції.
Для діяльності банди, згідно з розробленим ОСОБА_8 планом вчинення злочинів, члени банди у період з березня 2013 р. по жовтень 2013 р. спеціально придбали знаряддя та засоби для вчинення нападів, а саме: бейсбольну біту, електрошокер «800 Type», чорні маски з отворами для очей, рукавички, пластикові хомути для зв`язування ніг потерпілих, балон із сльозогінним газом, автомобіль «Таврія» «ЗАЗ»-110206, д.н. НОМЕР_3 , без реєстрації на себе, для інсценування дорожньо-транспортної події, а також обговорювали плани конкретних нападів.
Крім того, для стеження за потерпілими, згідно з розробленим ОСОБА_8 планом вчинення злочинів, членами банди були спеціально придбані та використовувались бінокль, велика кількість мобільних телефонів, сім-карт різних операторів мобільного зв`язку, п`ять GPS Tracker серійні номери №№ НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , GPS Tracker без серійного номеру; 2 відео реєстратори FULL HD 12 MP 1080 P та Prestigio Road Ranner 511; 2 навігатори Prestigio Geovision 5500 GPS 3 та 5700 GPS 8; 3 дистанційні сигналізації. Для стеження за потерпілими та перевезення потерпілих також використовувались автомобілі: ОСОБА_7 «Hоndа-Civik», д.н. НОМЕР_8 , «ЗАЗ»-110206, д.н. НОМЕР_3 («Таврія»), ОСОБА_8 «ВАЗ»-211140, д/н НОМЕР_9 , ОСОБА_10 «Honda-Accord», д/н НОМЕР_10 . Результати стеження за потерпілими та номери їх автомобілів записувались ОСОБА_8 у блокнот, у т.ч. із зображенням схеми місця нападу на ОСОБА_16 .
Крім того, 27.08.2010 року ОСОБА_8 , придбав у магазині ТОВ «СОБР» за адресою: м.Харків, пров.Короленко, б.1/11, пістолет «ПМР» ХК ДШ 4451, дозвіл на який виданий УГБ ГУМВСУ в Харківської області №12931 від 01.09.2010 року, після чого, діючи умисно, у невстановленому місці за невстановлених слідством обставин замовив незаконну його переробку, після чого переніс та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою застосування при вчиненні у складі банди розбійних нападів для подолання можливого опору з боку потерпілих або інших осіб, про що було відомо всім учасникам банди.
Згідно п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», зазначена зброя та боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян.
Члени банди усвідомлювали, що угруповання мало корумповані зв`язки, усвідомлювали, що її організатор ОСОБА_8 ; а також що 2 активних її учасників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - це діючі працівники міліції, у зв`язку з чим дотримувались встановлених в угрупуванні правил застосування заходів конспірації, у т.ч. при телефонних переговорах, у сукупності здатні забезпечити стабільність і безпеку функціонування банди, ефективно протидіяти факторам, що можуть її дезорганізувати.
Члени банди усвідомлювали наявність єдиних для всіх заздалегідь обумовлених і схвалених правил поведінки, наявність єдиного відомого всім учасникам банди плану та загальної мети злочинної діяльності, чіткого розподілу функцій кожного з учасників угруповання.
Так, ОСОБА_8 як організатор та активний учасник озброєної банди згідно з розробленим планом злочинної діяльності, вживаючи необхідні організаційні та інші зусилля щодо досягнення поставленої мети, виконував наступне:
- здійснював керівництво діяльністю озброєної банди;
- залучив до участі в банді свого брата ОСОБА_7 та свого раніше знайомого ОСОБА_10 ;
- розподіляв функції учасників озброєної банди;
- забезпечував дотримання дисципліни учасниками озброєної банди;
- придбав і забезпечував збереження зброї, що використовувалася членами озброєної банди у ході розбійних нападів;
- планував конкретні злочини і злочинну діяльність банди у цілому;
- координував дії усіх учасників озброєної банди у процесі вчинення злочинів, консультував їх;
- безпосередньо керував учасниками озброєної банди під час вчинення злочинів;
- брав безпосередню участь у розбійних нападах, маючі для цього необхідну фізичну та бойову підготовку після служби в армії;
- забезпечував вжиття учасниками озброєної банди заходів з прикриття злочинної діяльності, - конспірації, використання кодових слів, паролів та умовних прізвиськ при спілкуванні по телефону та на місці вчинення злочинів у присутності потерпілих;
- встановлював розмір грошової винагороди для кожного учасника озброєної банди.
ОСОБА_7 як активний учасник озброєної банди, висловивши бажання вчиняти злочини в її складі, обізнаний про злочинну діяльність інших учасників озброєної банди:
- залучив до участі в банді свого знайомого ОСОБА_9 ;
- обговорював і узгоджував інформацію про місця і плани вчинення злочинів з іншими членами озброєної банди;
- здійснював збір інформації про потерпілого, членів його сім`ї, добробут, місце можливого зберігання грошових коштів і цінностей;
- брав безпосередню участь у розбійних нападах, маючи для цього необхідну фізичну, тактичну та бойову підготовку завдяки службі в міліції;
- вживав заходів щодо прикриття злочинної діяльності, використовуючи своє службове становище працівника міліції;
- отримував свою, заздалегідь обумовлену, частку коштів, які надходили від злочинної діяльності, що було основним джерелом його доходів.
ОСОБА_9 як активний учасник озброєної банди, висловивши бажання чинити злочини в її складі, обізнаний про злочинну діяльність інших учасників озброєної банди:
- обговорював і узгоджував інформацію про місця і плани вчинення злочинів з іншими членами озброєної банди;
- вживав заходів щодо прикриття злочинної діяльності, використовуючи своє службове становище працівника міліції;
- брав безпосередню участь у розбійних нападах, маючи для цього необхідну фізичну, тактичну та бойову підготовку завдяки службі в міліції;
- отримував свою, заздалегідь обумовлену, частку коштів, які надходили від злочинної діяльності, що було основним джерелом його доходів.
ОСОБА_10 як активний учасник озброєної банди, висловивши бажання вчиняти злочини в її складі, обізнаний про злочинну діяльність інших учасників банди:
- обговорював і узгоджував інформацію про місця і плани вчинення злочинів з іншими членами озброєної банди;
- підшукував потерпілих, у т.ч. серед раніше знайомих осіб, які займались обміном валюти, для вчинення на них нападів та за допомогою засобів телефонного зв`язку із застосуванням методів конспірації надавав необхідну інформацію іншим членам банди;
- здійснював збір інформації про потерпілих, членів їх родин, добробут і місце можливого зберігання грошових коштів і цінностей;
- отримував свою, заздалегідь обумовлену, частку коштів, які надходили від злочинної діяльності, що було основним джерелом його доходів.
Таким чином, створена за вищевказаних обставин озброєна банда, до складу якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вчинила розбійні напади 02.11.2013 на ОСОБА_16 та 26.11.2013 на ОСОБА_21 , після чого злочинні дії банди були припиненні працівниками правоохоронних органів.
При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи - озброєної банди, вчинили розбійний напад на ОСОБА_16 та його викрадення за наступних обставин.
З кінця жовтня 2013 року ОСОБА_10 почав вести телефонне спілкування та стеження за своїм знайомим ОСОБА_16 , який з метою заробітку на різниці курсів валют періодично здійснював валюто-обмінні операції в пунктах обміну валюти на ринку «Барабашово» у м.Харкові, у зв`язку з чим переносив при собі значні грошові суми та мав намір здійснити одну з таких операцій 02.11.2013 у відділенні №365 Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», розташованому за адресою: м.Харків, вул.Карла Маркса, б.16-Б. Отримані таким шляхом відомості стосовно намірів потерпілого ОСОБА_10 із застосуванням засобів конспірації передавав іншим членам банди.
02.11.2013 близько 13 годин 35 хвилин ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які мали при собі бойові пістолети ПМР номери НОМЕР_1 та ХК ЕК 299, отримавши необхідну інформацію від ОСОБА_10 про наявність грошових коштів у його знайомого ОСОБА_16 , який здійснював валюто-обмінні операції в м.Харкові, діючи із корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, діючи відповідно до раніше розробленого плану, знаходячись на вул. Ярославській у м. Харкові, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_16 , під час якого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_16 удар невстановленим металевим предметом у ліву частину голови та руку, від якого потерпілий на короткий час втратив свідомість, звалили потерпілого на землю, засліпили за допомогою балону із сльозогінним газом, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , пояснюючи потерпілому та випадковим перехожим що вони є працівниками міліції, що ніби то проводять законне затримання, пред`являючи службові посвідчення, наділи на руки потерпілого заздалегідь приготовлені спеціальний засіб - кайданки (браслети сталеві), а також на руки та на ноги пластикові хомути, на голову та очі - непрозору шапку, завдаючи фізичних страждань та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я, силоміць заштовхнули потерпілого в автомобіль «Honda-Civic», д/н НОМЕР_8 , під керуванням ОСОБА_7 , і проти його волі вивезли за окружну дорогу міста Харкова де поблизу с.Рай-Єленівка у лісосмузі з зв`язаними руками та ногами покинули на призволяще.
При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , діючу спільно зі ОСОБА_10 , при вчинені розбійного нападу на ОСОБА_16 , під час перевезення потерпілого в автомобілі «Honda-Civic», д/н НОМЕР_8 , заволоділи грошовими коштами потерпілого у сумі 30000 доларів США, що по курсу НБУ на момент вчинення злочину складало 239790 грн., 2500 євро, що по курсу НБУ на момент вчинення злочину складало 27258,13 грн., 80000 гривень, тобто на загальну суму 347048,13 грн., які розділили між собою та ОСОБА_10 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №396-ая/14 від 12.02.2014, у результаті застосування насильства, небезпечного для здоров`я, у потерпілого ОСОБА_16 мали місце закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, які утворились внаслідок дії тупого твердого предмету, а також рубці на руках, які є наслідком від дії тупих твердих предметів з обмеженою впливаючою поверхнею. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи - озброєної банди, вчинили розбійний напад на ОСОБА_21 та викрадення потерпілого та незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi Carisma», д.н. НОМЕР_11 , за наступних обставин.
Так, з 18.09.2013 року ОСОБА_10 спільно с ОСОБА_8 почали вести стеження за ОСОБА_21 , який з метою придбання квартири, періодично здійснював валюто-обмінні операції в пунктах обміну валюти у м.Харкові, у зв`язку з чим переносив при собі значні грошові суми, та мав намір здійснити одну з таких операцій 26.11.2013 у Харківському відділенні №54 Публічного акціонерного товариства «Єкатеринославський комерційний банк», розташованому за адресою: м.Харків, вул.Суздальські Ряди, б.12/2. Отримані таким шляхом відомості стосовно намірів потерпілого ОСОБА_10 із застосуванням засобів конспірації передав іншим членам банди.
26.11.2013 близько 18 годин 35 хвилин ОСОБА_21 , маючи при собі грошові кошти в сумі 1 млн. 150 тис. грн., на автомобілі «Mitsubishi Carisma», д.н. НОМЕР_11 , рухався по вул.Кооперативній в напрямок вул.Шевченка у м.Харкові. Згідно заздалегідь розробленого плану дій організованої групи, біля будинку №26 по вул. Кооперативній у м.Харкові автомобіль потерпілого ззаду вдарив автомобіль «ЗАЗ»-110206, д.н. НОМЕР_3 («Таврія»), під керуванням ОСОБА_7 , у якому знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Потерпілий ОСОБА_21 зупинив свій автомобіль та вийшов із нього, щоб розібратися в обставинах, як він помилково вважав, випадкової дорожньо-транспортної події.
Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_21 вийшов із автомобіля, ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які мали при собі бойові пістолети ПМР номери НОМЕР_1 та ХК ЕК 299, діючи з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого - грошима, згідно раніше розробленого плану, вчинили на потерпілого розбійний напад, у ході якого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_21 удар кулаком у щелепу, від якого той впав обличчям на капот автомобіля «Таврія», ОСОБА_9 вибив з руки потерпілого мобільний телефон, і стали погрожувати насильством, небезпечним для здоров`я, а ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які представлялись потерпілому та випадковим перехожим працівниками міліції, що ніби то проводять законне затримання, пред`являючи службові посвідчення, заламали руки назад та одягнули на потерпілого спеціальний засіб кайданки. Після цього всі троє нападників заштовхнули потерпілого на заднє сидіння автомобіля «Mitsubishi Carisma», д.н. НОМЕР_11 , незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, за кермо якого сів ОСОБА_7 , де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 силою утримували потерпілого обличчям до сидіння, спричиняючи фізичні страждання, провезли на значну відстань до будинку АДРЕСА_7 , а потім залишили в спеціальних засобах - кайданках в автомобілі, заволодівши при цьому грошовими коштами потерпілого на суму 1 млн. 150 тис. грн., рюкзаком вартістю 242,5 грн. та мобільним телефоном «iPhone-5» вартістю 4723,2 грн., а всього заволоділи майном потерпілого на загальну суму 1 млн. 154 тис. 965,7 грн., які розділили між собою та ОСОБА_10 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3486-ая/13 від 02.12.2013, у зв`язку з вказаними подіями, у потерпілого ОСОБА_21 мали місце крововиливи на голові в районі нижньої щелепи зліва, на тулубі, які виникли від дії тупих твердих предметів, і по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження.
Крім того, вищевказані злочини були вчинені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які усвідомлювали, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на момент їх скоєння були діючими співробітниками правоохоронних органів, оскільки ОСОБА_7 працював в БМОП «Беркут» ГУМВСУ в Харківській області, розташованому за адресою: м.Харків, пр-т Гагаріна, б.43-Г, де обіймав посаду міліціонера відділення №2 взводу №2 оперативної роти №1, на яку призначений наказом ГУМВСУ в Харківській області №188 о/с від 16.10.2012; а ОСОБА_9 працював у СБСМ «Грифон» ГУМВСУ в Харківській області, розташованому за адресою: м.Харків, пл.Руднєва, б.36, де обіймав посаду міліціонера відділення №2 взводу №1 роти №1 охоронець процесуального захисту, на яку призначений наказом ГУМВСУ в Харківській області №186 о/с від 14.06.2013.
При вчиненні 02.11.2013 на ОСОБА_16 та 26.11.2013 на ОСОБА_21 розбійних нападів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 діяли умисно в інтересах банди, тобто всупереч інтересам служби, передбаченим ст.2 Закону України «Про міліцію», використовували при цьому надані їм як працівникам міліції ст.ст.11,12,13,14 Закону України «Про міліцію» владні повноваження на застосування сили та спеціальних засобів, проведення фізичного затримання громадян, спеціальні знання та навички працівника міліції для стеження і затримання осіб, а з метою створення видимості законності злочинних дій банди використовували свої особисті службові посвідчення працівників міліції, пред`являли їх потерпілим та перехожим, а також використовували спеціальний засіб браслети сталеві (кайданки).
При вчиненні вищевказаних злочинів спричинено тяжкі наслідки у виді матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_21 та ОСОБА_16 на загальну суму 1 млн. 502 тис. 013 грн. 83 коп., яка більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та у виді підриву авторитету правоохоронних органів України.

В апеляційних скаргах:
-Обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок, переглянути обставини справи та ухвалити виправдувальний вирок. Зазначив, що вирок є незаконним та необґрунтованим, не відповідає обставинам, що були досліджені в ході судового розгляду. Вважає, що кримінальна справа була сфальсифікована, судом не дана належна оцінка доказам. На думку апелянта, в основу вироку за епізодом із потерпілим ОСОБА_16 покладені суперечливі показання потерпілого, який не зміг довести наявність у нього грошової суми в розмірі 30 тис. доларів, якими нібито заволоділи обвинувачені. Показання даного потерпілого спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а сам потерпілий надав неправдиві свідчення, факт події злочину від 02.11.2013 р. взагалі не встановлений. За епізодом відносно потерпілого ОСОБА_21 , апелянт також вважає показання даної особи суперечливими та неправдивими, докази наявності в нього 1150000 грн. останній не надав. Показання потерпілого ОСОБА_24 спростовані поясненнями свідка ОСОБА_25 . Факт події злочину від 26.11.2013 р. не встановлений. Вказаним обставинам суд у вироку оцінки не дав та ухвалив вирок на суперечливим доказах та припущеннях. Судовий розгляд проведено неповно, односторонньо, з обвинувальним ухилом. Також вказав, що обвинувачення в створенні організованого злочинного угрупування, бандитизмі та розбоях безпідставне, не підтверджується доказами по справі. Вважає, що характер та сума нанесених потерпілим збитків не доведені, а тому й їх позовні вимоги є безпідставними.
В доповнених та змінених доводах апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 просить зняти арешт та не конфісковувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично належить його матері ОСОБА_26 , в якій вона проживає разом з двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_27 та ОСОБА_28 також просить виключити з переліку конфіскованого майна автомобілі: «ВАЗ-211140», «Хонда-Цивик», «Хонда-Акорд», які не мають відношення до протиправної діяльності, не є предметами та об`єктами злочинів та така конфіскація порушує права володільців вказаного майна. Просить врахувати визнання вини, глибоке каяття, усвідомлення тяжкості скоєного, початок відшкодування збитків потерпілим, відсутність попередніх судимостей, погіршення стану здоров`я, необхідність надання допомоги хворим батькам та обмежитись фактично відбутим строком покарання.
-Обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок, ухвалити виправдувальний вирок щодо нього та повернути все вилучене та арештоване майно. На обґрунтування скарги вказав, що по справі проводилася оперативно-розшукова діяльність, дозвіл на яку судом не надавався. Дана обставина тягне за собою недопустимість доказів та незаконність порушення кримінальної справи. Звертає увагу, що за висновком балістичної експертизи вилучений пістолет не придатний для здійснення відстрілу бойових патронів та до категорії вогнепальної зброї не відноситься, що виключає кваліфікацію дій за ст.ст. 263, 257 КК України. Зазначив, що конфісковані у нього гроші в сумі 293 500 грн. та автомобіль Хонда Цивік належать іншим особам, а тому підлягають поверненню. На думку обвинуваченого, справа розглядалася незаконним складом суду у зв`язку із заміною суддів в складі колегії та продовженням судового розгляду. Вважає, що дані про його особу та стан здоров`я вивчені упереджено.
В додаткових доводах апеляції ОСОБА_7 просить знизити строк покарання та обмежитись фактично відбутим терміном ув`язнення, не конфісковувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає його матір та двоє малолітніх дітей ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . При цьому просить врахувати стан його здоров`я, наявність хронічного захворювання, визнання вини та щиросердне каяття, наявність родини, відсутність попередніх судимостей, необхідність надаття допомоги батькам. Крім того просить повернути власникам автомобілі ВАЗ-211140, Хонда Цивік, Хонда-Акорд, т.я. вони не мають відношення до злочинної діяльності та не є власністю обвинувачених.
-Обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок, виправдати його за ст.ст. 257 КК України, за відсутністю доказів вчиненя ним цього злочину, за ст.263 ККУкраїни, оскільки обвинувачення в цьому злочингі йому не висувалось, за ст.364КК України, оскільки доказів щодо зловживання службовим становищем, використання посади всупереч інтересам служби не надано , виключити кваліфікуючу ознаку бандитизм та вчинення злочинів у складі організованої групи; перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ухваливши новий вирок за відповідними статтями КК України.
Мотивуючи скаргу вказав, що судовий розгляд проведено неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не досліджені обставини, що мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Звертає увагу, що ОРД по справі проводилася незаконно та без дозволу суду. Докази по справі є недопустимими та такими, що не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Речові докази по справі взагалі такими не є, про що свідчить мотивувальна частина вироку. Вважає, що матеріали справи не підтверджують наявність складу злочину за ст. 364 КК України, адже доказів представлення ним та ОСОБА_31 при нападах працівниками міліції не надано.
Вказує на недоведеність наявності при скоєнні злочинів вогнепальної зброї, що виключає кваліфікацію його дій за ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 364 КК України.
Вважає, що показання потерпілих ОСОБА_32 , ОСОБА_24 , свідка ОСОБА_33 є неправдивими та суперечливими, а суму майна, яким відповідно до обвинувачення, вони заволодіти, не встановленою.
На думку обвинуваченого, його затримання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою було проведено із порушенням закону. Також, із порушенням КПК України проводилися впізнання потерпілими, докази використання обвинуваченими автомобіля «Хонда-Цивік» відсутні, ставить під сумнів правильність висновку судово-медичного експерта від 12.02.2014 року щодо встановлення тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_34 , та їх ступеня тяжкості.
В доповнених та змінених доводах апеляції просить знизити строк покарання та обмежитись фактично відбутим терміном ув`язнення, виключити з переліку конфіскованого майна автомобілі та інше майно. При цьому, просить врахувати повне визнання вини, глибоке каяття, бажання відшкодувати збитки, відсутність судимостей, погіршення стану здоров`я в умовах СІЗО, позитивні характеристики та міцні соціальні зв`язки.
-Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати вирок щодо свого підзахисного за ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 364 КК України; закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_35 в суді і вичерпанням можливості їх отримати.
Мотивуючи скаргу вказав, що вирок є незаконним та необґрунтованим, ухвалений із порушенням норм матеріального та процесуального права, принципу змагальності, порядку судового розгляду. Справа розглянута з обвинувальним ухилом та неповно. Звертає увагу, що вироком ОСОБА_36 був засуджений за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, за якою він взагалі не обвинувачувався.
Заміну суддів у складі суду та продовження розгляду справи вважає такою, що проведена із порушенням закону. Доводи сторони захисту про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_35 на підставі доказів сторони обвинувачення, у вироку своєї оцінки не знайшли, кваліфікуючи ознаки та формулювання статей обвинувачення не вказано. Зазначив, що ОСОБА_37 була пред`явлена неконкретна підозра та обвинувачення, що порушує його право на захист.
Цивільні позови потерпілих задоволені безпідставно, адже останні не довели факту наявності в них великих сум грошових коштів під час нападу, а визнання обвинуваченими позовних вимог не є достатньою підставою для прийняття рішення щодо наявності збитків.
Крім того, вважає необґрунтованим висновок районного суду про доведеність того, що вилучені гроші, цінності здобуті злочинним шляхом, а автомобілі, на які накладено арешт, використовувалися як знаряддя злочинів. Також захисник не погодився з кваліфікацією дій свого підзахисного як бандитизму, вважає, що сторона обвинувачення не довела наявність складу даного злочину, не встановлені обов`язкові ознаки цього складу, потерпілі взагалі не бачили зброї при нападі на них. Наголошує, що у разі засудження обвинувачених за складом злочину бандитизм, інші злочини поглинаються наведеним та не можуть бути додатково кваліфіковані.
Також вказує на безпідставне засудження ОСОБА_35 за ст. 364 КК України, оскільки злочини, у вчиненні яких він обвинувачується, не обумовлені його службою у підрозділі судової міліції «Грифон», ця служба не спрощувала вчинення злочинів та не була пов`язана з ними.
-Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати вирок стосовно свого підзахисного та ухвалити виправдувальний вирок за всіма статтями обвинувачення. Зазначив, що вирок є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, містять істотні суперечності, не підтверджуються дослідженими під час розгляду справи доказами, суд не мотивував прийняття одних доказів та відхилення інших, не дав належної оцінки наданим доказам.
Справа розглянута з істотним порушенням кримінального процесуального закону, судовий розгляд є неповним, необ`єктивним та упередженим. Вказав, що твердження суду про визнання вини та каяття ОСОБА_38 в судових дебатах не відповідає дійсності. На думку захисника, дії ОСОБА_38 за ст. 257 КК України кваліфіковано невірно, адже відповідно до обвинувачення він не приймав участі в нападах на громадян; створення банди, згода учасників на вчинення розбійних нападів, наявність зброї та участь його підзахисного в участі у банді, передання ним інформації щодо потерпілих - не доведена. Обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України також вважає безпідставним, адже потерпілі не впізнали ОСОБА_38 як особу, що вчинила напад, наявність у потерпілих вказаної у вироку суми грошових коштів не підтверджена, доказів вчинення вказаного злочину немає. Не погодився захисник й з обвинуваченням за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364; ч. 3 ст. 146 КК України, навівши при цьому вищевказані доводи, доповнивши їх посиланням на не встановлення будь-яких доказів на підтвердження наявності даних складів злочинів в діях свого підзахисного. Крім того, захисник вказує на неправильне вирішення районним судом долі речових доказів, а саме речей, які зазначені в скарзі представника 3-ї особи ОСОБА_39 та автомобіля «Хонда-Акорд»; безпідставний розгляд позову про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з несплатою потерпілими судового збору; матеріальної шкоди, у зв`язку з її недоведеністю.
-Обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок стосовно нього та ухвалити виправдувальний вирок. В обґрунтування апеляції навів доводи, що є аналогічними із доводами, викладеними в скарзі захисника ОСОБА_12 .
В додаткових доводах апеляції просить прийняти до уваги визнання вини, щиросердне каяття, стан здоров`я, що погіршився в умовах СІЗО, відсутність судимостей, наявність родини, дітей, які мають хронічні захворювання та потребують допомоги; зменшити строк покарання, що є занадто великим та обмежитись відбутим терміном. Також, просить виключити з переліку конфіскованого майна транспортні засоби: ВАЗ, Хонда-Цивік, ОСОБА_40 , які не мають відношення до кримінального провадження та не належать обвинуваченим.
- Представник третьої особи ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 просить змінити вирок, повернути власнику ОСОБА_14 4000 грн., каблучку з металу жовтого кольору з каменем чорного кольору, червону муфлетку з монетою жовтого кольору, злитки металу жовтого кольору в кількості 4 шт., автомобіль «Хонда-Акорд» р.н. НОМЕР_12 предмети визнані речовими доказами.
Зазначила, що вказане майно було вилучено під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_39 за адресою: АДРЕСА_8 . При цьому, 4000 грн. це кошти, отримані нею на утримання дитини, каблучка з каменем чорного кольору перейшла до неї у якості спадщини, муфлетка та злитки з металу жовтого кольору були придбані ОСОБА_39 задовго до 02.11.2013 р. та 26.11.2013 р. та не пов`язані із злочинною діяльністю; автомобіль «Хонда-Акард» належить 3-й особі на праві власності. Зазначила, що ОСОБА_39 про дати судових засідань не повідомлялося, доля зазначених речових доказів, окрім автомобіля, вироком взагалі не вирішена, автомобіль ніякого відношення до ОСОБА_38 немає, а тому був конфіскований незаконно.
Заслухавши доповідь головуючого - судді, з`ясувавши думку прокурора, потерпілого ОСОБА_16 , які заперечували проти апеляцій; обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 , які підтримали свої апеляції; захисника ОСОБА_13 , яка підтримала апеляції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; повторно дослідивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази, допитавши потерпілого ОСОБА_16 та обвинувачених; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисників, та залишення без задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_15 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Захисники та обвинувачені в первинних апеляційних скаргах оспорюють доведеність вини підсудних у скоєнні інкримінованих злочинів, наявність в їх діях складів кримінальних правопорушень.
В суді першої інстанції обвинувачені свою вину не визнавали, показання по суті пред`явленного обвинувачення давати відмовилися. В кінці розгляду справи, під час судових дебатів та в останньому слові ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що вони визнають обставини, викладені в обвинувальному акті, та заявлені цивільні позови, однак відмовились від надання показань за пред`явленим їм обвинуваченням, а також відмовились відповідати на запитання щодо визнання чи невизнання вини. Крім цього, в доповнених та змінених доводах апеляційних скарг всі обвинувачені зазначили про визнання ними вини, щире каяття та просять про пом`якшення покарання.
У зв`язку з нестабільністю позиції обвинувачених щодо визнання ними своєї вини, суд апеляційної інстанції перевіряє вирок районного суду щодо правильності встановлення фактичних обставин справи та обґрунтованості визнання винуватими обвинувачених у скоєнні інкримінованих злочинів. Також, колегія суддів перевіряє доводи апеляційних скарг захисників та обвинувачених, викладених в первинних апеляційних скаргах, щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих органом досудового слідства злочинів. При цьому, такі висновки обґрунтовані доказами, що були досліджені в судовому засіданні та викладені у вироку суду, серед таких наступні.
Показання потерпілого ОСОБА_16 , який в районному суді пояснив, що він займається обміном валют, та близько року знайомий зі ОСОБА_10 по роботі, оскільки той працював у пункті обміну валют по вул.Суздальські Ряди у м.Харкові напроти Благовіщенського собору та обмінював йому валюту. Він зустрічався зі ОСОБА_10 чи його компаньйоном приблизно раз на тиждень. Іноді ОСОБА_10 приїжджав до нього на ринок «Барабашово» для того, щоб обміняти валюту. 02.11.2013р. на ринку «Барабашово» він здійснив обмін валюти, після чого поїхав до пункту обміну валют на вул.К.Маркса в м.Харкові, де обміняв 900 тисяч російських рублів на 30 тисяч доларів США. У пункті обміну був касир та охоронець. Загалом у нього при собі були зазначені 30 тисяч доларів США, 2 тисячі ЄВРО та 80 тисяч гривень. Після цього приблизно о 13.00-13.30 годині він вийшов з пункту обміну валют, повернув з вулиці К.Маркса у бік станції метро «Центральний ринок» та прийшов метрів 20-30, коли почув звук різкого гальмування автомобіля. Він обернувся на цей звук та побачив, як з забрудненого автомобіля "Хонда" темно-синього чи темно-сірого кольору вибігають та наближаються до нього троє незнайомих йому чоловіків. Пізніше він упізнав у них ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Першим до нього підбіг ОСОБА_8 , який вдарив його якимось предметом циліндричної форми довжиною 20-30 см. Удар прийшовся по його лівій руці, в якій він тримав телефон, по якому в той час розмовляв, а також у скроню, він чого він впав на коліна. Мобільний телефон при цьому випав. Коли він падав, то бачив, як повз проходить якась жінка, а хтось з нападників крикнув: «Це міліцейський захват. ОМОН. Все в порядку». Нападники били його та зірвали барсетку, яка була у нього на плечі та в якій знаходилися грошові кошти. Потім йому на голову натягнули темний мішок та наділи на руки металеві наручники, підняли, потягли та вкинули на підлогу у автомобіль між передніми та задніми сидіннями. Автомобіль поїхав. Під час руху автомобіля нападники розмовляли між собою, комусь телефонували та домовлялися про те, що з ним далі робити. При цьому ОСОБА_8 сидів на ньому, обшукав його та забрав з кишень 30 тисяч доларів США та другий телефон. Проїхавши хвилин 30-40, він відчув, як автомобіль з`їхав з автомобільної дороги та згодом зупинився. Йому на руки та на ноги надягли пластикові наручники, а металеві зняли. Після цього його викинули з автомобілю та поїхали. Коли нападники від`їжали, він ще раз побачив їх автомобіль "Хонда". Хвилин через 15 йому вдалося звільнитися від пластикових хомутів та, зорієнтувавшись на місці по трубі Солоницівської ТЕЦ, він зрозумів, що знаходиться у лісосмузі між Рай-Оленівкою та Будами, дійшов до автозаправки, звідки доїхав до Харкова на попутному автомобілі, а потім дістався на трамваї додому. Всього нападники забрали у нього 30 тисяч доларів США, 80 тисяч гривень та 2 тисячі євро, мобільні телефони "Самсунг" та "LG", паспорт, ключі від квартири. Напередодні, дні за два-три до нападу йому декілька разів телефонував ОСОБА_10 , який пропонував зустрітися, щоб щось обговорити, але не казав нічого конкретного. Коли ж він пропонував ОСОБА_10 зустрітися на ринку «Барабашово», той відмовлявся.
Показання свідка ОСОБА_41 , яка пояснила, що 02.11.2013р. її чоловік ОСОБА_16 , який займається обмінними операціями, взяв вдома грошові кошти у сумі 10 тисяч доларів США та 8 тисяч гривень та поїхав на ринок «Барабашово». Того ж дня, приблизно о 18.00 годині, чоловік зателефонував їй з невідомого телефонного номеру та розповів, що на нього було скоєно напад. Після цього вона намагалася додзвонитися на його телефонні номери, але вони були відключені. Коли вона приїхала додому за адресою: АДРЕСА_9 , то побачила, що у чоловіка все обличчя у крові, гематоми на шиї та переніссі, в області ока, на ребрах, на руках. На шиї та на зап`ястях були борозди. Він сказав їй, що на нього напали на якомусь перехресті, душили, пограбували, забрали гроші, документи, телефони «Самсунг» та «LG», ключі від другої квартири, вивезли на окружну дорогу. Звідти він дістався до заправки та зателефонував їй. З собою чоловік приніс пластикові хомути, якими, як він пояснив, у нього були зв`язані руки та ноги, та які йому вдалося зняти. Але у лікарню та до правоохоронних органів звертатися не хотів, пояснивши, що боїться за неї та сина. Проте наступного дня, оскільки його стан погіршився, вона вмовила його звернутися за медичною допомогою та до правоохоронних органів.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що працює касиром у відділенні «Артембанку» по вул.Карла Маркса, 16б. Більше року тому (від дати судового засідання, яке проходило 09.06.2015р.) свідок працювала у вихідний день у відділенні «Імексбанку» за тією ж адресою. На роботі вона знаходилася одна. У відділення зайшов чоловік, як вона пізніше дізналася, ОСОБА_16 , який був у легкому стані сп`яніння та у якого була велика сума грошей, серед яких були купюри у доларах США, не менше 10 тисяч доларів, та у євро, можливо й інша валюта. Але безпосередньо вона гроші не перераховувала та у руках не тримала. Свідок відмовила ОСОБА_16 у проведенні обмінної операції. На той час ліміт каси, наскільки пам`ятає свідок, становив 100 тисяч гривень. Приміщення каси складається з «передбанника» та каси. У приміщенні є також металеві двері від іншого приміщення, але воно не відноситься до відділення банку, і свідкові не відомо, що там. Чи проходив до цього приміщення ОСОБА_42 , свідок не знає.
Показаннями потерпілого ОСОБА_21 , який пояснив, що 26.11.2013р. вони з дружиною дізналися про її вагітність, після чого він відвіз її додому, а сам поїхав до батьків дружини, щоб порадувати цією новиною. У зв`язку з цим його тесть вирішив допомогти їм у житловому питанні та дав гроші у сумі 140 тисяч доларів США для купівлі квартири. Від тестя він поїхав приблизно о 16.00-18.00 годині. Він обміняв ці грошові кошти на 1 150 000 гривень у пункті обміну валют біля Благовіщенського собору неподалік від Центрального ринку. Про свій намір обміняти ці кошти він розповів своєму близькому другу, ОСОБА_43 , якому він дуже довіряв. Коли він обмінював гроші, у пункті обміну валют було троє осіб, у тому числі, касир, якому він попередньо телефонував. Серед цих осіб був ОСОБА_10 . Як зрозумів потерпілий, ОСОБА_10 також був касиром, оскільки сидів та приймав гроші. ОСОБА_10 знаходився на відстані приблизно два метри від нього. У цьому пункті він пробув досить тривалий час, оскільки у касі не було необхідної суми у гривні та хтось підніс у касу суму грошей, якої не вистачало для обміну. Після цього він на автомобілі «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_11 , який належить його тестю, поїхав назад. На світлофорі на вулиці Кооперативна його автомобіль сзаду вдарив автомобіль «Таврія» синього кольору з «шашечками» таксі. Він вийшов зі свого автомобілю, щоб подивитися, що трапилося. При цьому рюкзак з грошима знаходився на передньому сидінні. З автомобілю «Таврія» вийшов водій, як він пізніше дізнався, ОСОБА_7 , та підійшов до нього. У цей час з автомобілю вийшов інший чоловік, який сказав, що йому необхідно їхати у справах та щоб вони розбиралися між собою. Потерпілий зателефонував своєму другу. В цей момент пасажир автомобілю «Таврія», вдарив його кулаком правої руки у ліву сторону щелепи, а коли він отямився, то лежав обличчям на капоті автомобілю, а на нього одягали наручники. Він чув, як перехожі питають, що відбувається, а також крики у відповідь, що це міліція, а він затриманий за незаконні валютні операції. Після цього його поклали на заднє сидіння його автомобілю. Один з нападників сів за кермо, а інший утримував його. Під час руху автомобілю нападники перемовлялися між собою про те, куди його відвозити для оформлення, та сказали, що повезуть до Київського РВ. Їхали хвилини дві-три, після чого автомобіль зупинився, а нападники вийшли. Через деякий час він також вийшов з автомобілю. Нападників вже не було, а також зник рюкзак з грошима, який лежав на передньому пасажирському сидінні. Він зрозумів, що знаходиться біля офісу свого знайомого, ОСОБА_44 , на вулиці Кузнечній та пішов до нього за допомогою. Від нападу він зазнав тілесних ушкоджень у вигляді гематом на лівій та правій частині обличчя, а також на грудній клітині від того, що його придавили до капоту, а потім кинули до автомобілю.
Показання свідка ОСОБА_45 , який пояснив, що 26.11.2013р. до нього у офіс на пл.Повстання, 7/8 заїжджав його друг ОСОБА_21 , який розповів, що його дружина вагітна та тесть дав гроші їм на квартиру. Оскільки грошова сума була великою, ОСОБА_21 сказав йому, що їде обміняти гроші у пункт обміну валют неподалік від Благовіщенського собору та зателефонує свідкові. При собі у ОСОБА_21 був чорний рюкзак, в якому, як зрозумів свідок, знаходилися грошові кошти у доларах США. Приблизно через півтори години після того, як поїхав, ОСОБА_21 зателефонував йому та повідомив, що він обміняв гроші. А ще через 10 хвилин ОСОБА_21 знову зателефонував йому та сказав, що потрапив у ДТП у його автомобіль в`їхав інший. Після цього свідок почув гучні голоси та зв`язок обірвався. Свідок набрав номер телефону ОСОБА_21 , але той не відповів. Це здалося свідкові підозрілим, тому він на своєму автомобілі поїхав шукати ОСОБА_21 по Московському проспекту. Через деякий час йому зателефонував знайомий, ОСОБА_46 , дав слухавку ОСОБА_21 , який повідомив, що на нього напали та що він знаходиться на вул.Кузнечній. Коли свідок приїхав, ОСОБА_21 розповів, що на нього напали чоловіки, які їхали у автомобілі-таксі «Таврія» синього кольору, зімітували ДТП, вдарили його по обличчю, забрали ключі від автомобілю та телефон, поклали його на заднє сидіння автомобілю та кудись повезли. Руки ОСОБА_21 тримав позаду, оскільки на них були застібнуті наручники. На обличчі ОСОБА_21 були садна на щоці. Автомобіль ОСОБА_21 " ОСОБА_47 " знаходився на вулиці Кузнечній у підворітті, двері зі сторони водія були відкриті. ОСОБА_46 викликав міліцію, після цього свідок зателефонував дружині ОСОБА_21 та повідомив її про напад на її чоловіка. Через деякий час ОСОБА_21 намацав ключ, який був прикріплений до наручників, та зміг відкрити їх.
Показання свідка ОСОБА_48 , який пояснив, що ввечері 22.11.2013р., приблизно о 22.00 годині, до нього у офіс на АДРЕСА_5 , прийшов його знайомий ОСОБА_21 , який був дуже схвильований, мав садна на обличчі та тримав за спиною руки у наручниках. ОСОБА_21 розповів, що на нього напали, в`їхавши автомобілем на світлофорі позаду у його автомобіль, а коли він вийшов, щоб подивитися, що трапилося, його вдарили, надягли наручники та викрали гроші у сумі приблизно один мільйон гривень, які знаходилися у його автомобілі та на які він збирався купити квартиру. Після цього ОСОБА_21 попросив свідка набрати телефонний номер його друга, ОСОБА_49 . Потім ОСОБА_21 вийшов на вулицю, а згодом, одягнувшись, вийшов і свідок. Автомобіль ОСОБА_21 « ОСОБА_47 » знаходився на вулиці Кузнечній між будинками метрах в 300-400 від офісу свідка. З телефону свідка викликали міліцію. Через деякий час приїхали співробітники міліції та приїхав ОСОБА_50 .
Показання свідка ОСОБА_51 , яка пояснила, що 26.11.2013р. вони з чоловіком, ОСОБА_21 , за результатами УЗД дізналися про те, що вона вагітна, після чого чоловік відвіз її додому, сам поїхав до її батьків, щоб повідомити радісну звістку, а вона залишилася по домашніх справах. Вдень до неї в гості приїхала мати. А ввечері до неї зателефонував ОСОБА_52 , який повідомив про те, що чоловіка пограбували та він знаходиться в міліції. Вночі, о 02.00-03.00 годині приїхав чоловік, який розповів, що її батько дав їм грошей у сумі 140 тисяч доларів на покупку та ремонт квартири, яку вони мали намір придбати у розстрочку та за яку ними був сплачений завдаток за відповідним договором, але ззаду у його автомобіль в`їхав інший, на нього напали, вдарили по голові, надягли наручники, посадили у автомобіль та забрали вказані грошові кошти, які дав її батько. Сказав, що нападників було троє. На обличчі у чоловіка були подряпини, синець, він скаржився на біль у коліні. Чоловік звертався за медичною допомогою до лікарні невідкладної допомоги. Після цих подій вона втратила дитину, лікарі не виключають, що причиною зриву вагітності був нервовий зрив.
Показання свідка ОСОБА_53 , який пояснив, що є тестем потерпілого ОСОБА_21 , який користується його автомобілем «Mitsubishi Carisma». Наприкінці листопада 2013 року до нього додому приїхав зять ОСОБА_21 , який повідомив його та його дружину, що їх донька вагітна. Свідок та його дружина знали про намір доньки та зятя придбати у розстрочку квартиру, тому після цієї звістки дали ОСОБА_21 140 тисяч доларів на придбання цієї квартири. ОСОБА_21 поклав гроші у рюкзак та сказав, що в цей же день обміняє гроші, оскільки був вигідний курс. Він поїхав від них приблизно о 15.00-16.00 годині, пізніше зателефонував, повідомив, що він обміняв гроші та повертається до них. Але до них він так і не приїхав, а ввечері зателефонувала донька та розповіла, що зятя пограбували. Донька плакала та знаходилася у шоковому стані. Тому свідок не питав про подробиці, зважаючи на її стан, який його непокоїв. Донька втратила дитину. Вказані грошові кошти, які свідок надав ОСОБА_21 , були ним отримані від продажу у 2012 році спадкового майна у Росії, у тому числі, будинку та золотих виробів матері.
Показання свідка ОСОБА_54 , який пояснив, що в листопаді 2013 року, приблизно за тиждень до дня народження його батька, яке приходиться на 16 листопада, він продав автомобіль «Таврія» темно-синього кольору двом хлопцям, яких на цей час не пам`ятає у зв`язку зі спливом часу. Продаж відбувався без оформлення документів. Покупці відділи йому гроші, а він їм свідоцтво про реєстрацію автомобілю та ключі від автомобілю. Але вони домовилися, що коли свідок поїде на день народження батька, то оформить від нього довіреність на право користування та розпорядження автомобілем на ім`я покупців, для чого ті мають надати свідкові свої паспорти. Вони домовилися зателефонувати для цього. Але коли свідок наступного дня зателефонував за номером, що надали покупці, то оператор повідомив, що абонент не може відповісти. Самі покупці йому так і не передзвонили. В подальшому від співробітників міліції свідкові стало відомо, що автомобіль перебуває на штраф-майданчику у зв`язку з якимось злочином.
Показання свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що має зі ОСОБА_10 спільну дитину, ОСОБА_55 , 2012р.н. Але у шлюбі вони не перебували, спільного господарства не вели. Вони познайомилися, коли обидва працювали у «Інпромбанку». ОСОБА_10 працював касиром у іншому відділенні. ОСОБА_10 допомагав їй, давав гроші на дитину, іноді міг залишитися у неї ночувати, а останнім часом зберігав у неї вдома свої документи та речі у зв`язку з ремонтом у себе вдома. Де саме проживав ОСОБА_10 , свідкові не відомо. ОСОБА_10 користувався автомобілем «Хонда Аккорд», реєстраційний номер НОМЕР_12 , який належить свідкові, з її дозволу. Ввечері 26.11.2013р. ОСОБА_10 прийшов до неї додому за адресою: АДРЕСА_10 , та залишився ночувати. 27.11.2013р. у її квартиру увірвалися незнайомі особи, які поклали ОСОБА_10 на підлогу. Був проведений обшук, під час якого вилучили гроші у сумі 25 тисяч гривень, які свідок напередодні отримала в «Ощадбанку» як допомогу на дитину, 25 тисяч гривень її особистих заощаджень з зарплати, коли вона працювала у «Інпромбанку» до декретної відпустки, гроші від спадщини, золоту обручку, телефони її та ОСОБА_10 , документи та речі ОСОБА_10 . Приблизно за тиждень до цих подій невідомі особи розбили скло у її автомобілі та викрали звідти речі, у тому числі, пістолет ОСОБА_10 , який він іноді носив при собі. Але ОСОБА_10 не звертався з відповідною заявою до правоохоронних органів. Раніше ОСОБА_10 познайомив її з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час випадкової зустрічі.
Показання свідка ОСОБА_56 , яка пояснила, що до затримання ОСОБА_9 перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах та вони проживали за адресою: АДРЕСА_11 . Вони бачилися приблизно раз на місяць з ОСОБА_7 , який був другом ОСОБА_9 та з яким він раніше працював у підрозілі «Грифон». Також ОСОБА_9 часто спілкувався з ОСОБА_7 по телефону. 26.11.2013р. свідок була на роботі та розмовляла по телефону з ОСОБА_9 , який був вдома. Коли свідок прийшла з роботи, в квартирі було ввімкнуте світло, але ОСОБА_9 не було. Хвилини через 2-3 у квартиру зайшов ОСОБА_9 , який виходив за водою. Вечір вони провели разом. О 08.00 годині 27.11.2013р. у квартиру увірвалися співробітники УБОЗ, які затримали ОСОБА_9 . Години через дві приїхали інші співробітники міліції, які провели обшук у їх квартирі та віддали їй гроші, які лежали на полиці та які були зарплатою ОСОБА_9 , яку він зняв зі своєї картки. Під час обшуку співробітники міліції позвали її до приміщення туалету, де в унітазі вона побачила гроші у сумі 1800 гривень 9 купюр по 200 гривень кожна.
Показання свідка ОСОБА_57 , який пояснив, що його викликали до УБОЗ, де повідомили, що відомості про його автомобіль «Toyota Rav 4» були знайдені у якомусь блокноті. Свідок відвідує відділення «Укргазбанку» на вул.Космічній у м.Харкові для здійснення платежів.
Показання свідка ОСОБА_58 , який пояснив, що його викликали до міліції та повідомили, що у вилученій записній книжці був записаний номер його службового автомобіля «Фольтсваген Кади».
Картка ультразвукового дослідження, яка свідчить про те, що ОСОБА_59 станом на 26.11.2013 мала строк у 6-7 тижнів вагітності, станом на 12.12.2013 вагітність припинена.
Попередній договір від 07.10.2013, укладений між ТОВ «Компанія з управління активами «ГРІ» та ОСОБА_60 , згідно якого сторони домовилися у строк не пізніше 17 год. 30 листопада 2013 укласти Договір оренди житла з викупом квартири. Сума Основного договору становитиме суму коштів у нацвалюті України гривні, що на день оплати має бути еквівалентна 88 536,87 доларів США.
Договір про внесення змін до попереднього договору від 21.11.2013, укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «ГРІ» та ОСОБА_60 , відповідно до якого сторони узгодили відкладення дати укладання основного договору до 28 лютого 2014р.
Протокол слідчого експерименту від 19.12.2013 р. за участю ОСОБА_21 , в ході якого потерпілий надав детальні пояснення вчиненого на нього розбійного нападу.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 04.12.2012 р., в якому зафіксовано факт впізнання ОСОБА_21 . ОСОБА_9 як одного з нападників за епізодом від 26.11.2013 р.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 05.12.2012 р., в якому зафіксовано факт впізнання ОСОБА_21 . ОСОБА_10 як чоловіка, якого він бачив 26.11.2013 р. в обмінному пункті біля Благовіщенського собору, після чого на нього було здійснено напад.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 05.12.2012 р., в якому зафіксовано факт впізнання ОСОБА_21 . ОСОБА_7 як чоловіка, який на автомобілі «Таврія» скоїв ДТП з його автомобілем по вул.Кооперативная 26.
Висновок судово-медичного експерта (т.4 а.с.287-289), згідно якого у ОСОБА_16 після розбійного нападу була виявлена закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, які утворилися від дій тупого твердого предмету. Рубці на руках, які з`явилися внаслідок заживлення вочевидь ушиблених ран, які виникли внаслідок дій тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Всі вказані тілесні ушкодження могли бути завдані у строк, на який вказав ОСОБА_16 , і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обставини, на які посилається ОСОБА_16 під час проведення з ним допиту та слідчого експерименту, не протирічать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму завдання йому тілесних ушкоджень.
Висновок експерта (т.4 а.с. 9-10, а.с.279-282), згідно якого у ОСОБА_21 після нападу виявлені наступні тілесні ушкодження: крововилив та садно на голові, крововилив на тулубі, які утворилися від дій тупих твердих предметів і могли бути завдані в зазначений строк при тому способі та механізмі, на які вказав ОСОБА_21 в протоколі проведення слідчого експеримента від 19.12.2013 р. Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновок судово-балістичної експертизи №827/828 (т.4 а.с. 237-251), згідно якого наданий на дослідження пістолет «ПМР» (серія та заводський номер « НОМЕР_2 ») є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,0мм. Патрони групи «1» у кількості 3 шт. є «посиленими» пістолетними патронами калібру 9мм.Р.А., які виготовлені кустарним (промисловим) способом шляхом спорядження гільз патронів травматичної дії калібру 9мм.Р.А. виробництва україно-німецького СП «Шмайсер» збільшеним пороховим зарядом, а також еластичною кулею, виготовленою із матеріалу, схожого на гуму. По криміналістичній класифікації, за своїми балістичними характеристиками, зазначені патрони відносяться до категорії бойових припасів. Патрони групи «1» справні і для стрільби придатні. Патрони групи «2» у кількості 17 шт. являються «посиленими» пістолетними патронами калібру 9мм.Р.А., які виготовлені кустарним (промисловим) способом шляхом спорядження гільз холостих пістолетних патронів калібру 9мм.Р.А. виробництва чеської фірми «Sellier Bellot JSC» збільшеним пороховим зарядом, а також еластичною кулею, виготовленою із матеріалу, схожого на гуму. При криміналістичній класифікації, за своїми балістичними характеристиками, означені патрони відносяться до категорії бойових припасів. Патрони групи «2» справні і для стрільби придатні. Патрони групи «3» у кількості 12 шт. є пістолетними патронами калібру 9х18ПМ, які споряджені кулею типу «FMJ» із свинцевим осердям. По криміналістичній класифікації означені патрони відносяться до категорії бойових припасів. Усі патрони справні та до стрільби придатні. Наданий на дослідження пістолет «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_2 ) придатний для стрільби усіма видами пістолетних патронів калібру 9мм.РА у тому числі й «посиленими» пістолетними патронами, які за своїми балістичними характеристиками відносяться до категорії бойових припасів. Наданий на дослідження пістолет «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_2 ) був перероблений у пристрій для відстрілу патронів травматичної дії на підприємстві українського ТОВ «СОБР». Переробці підлягав бойовий 9мм пістолет «ПМ» зразка 1951р., який був виготовлений на Іжевському механічному заводі. Переробка пістолета «ПМР», який був пристроєм для відстрілу патронів травматичної дії, у гладкоствольну вогнепальну зброю калібру 6,0мм. була здійснена саморобним (кустарним) способом, У конструкцію пістолета «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_2 ) були внесені незворотні зміни (збільшення діаметр каналу ствола) і встановлена зворотна пружина від бойового 9мм пістолета «ПМ» зразка 1951р. В результаті цього означений пістолет «ПМР» втратив своє первісне призначення (відстріл патронів травматичної дії відповідного калібру у самозарядному режимі) і завдяки внесеним змінам став спроможним здійснювати стрільбу «посиленими» пістолетними патронами калібру 9мм Р.А., які відносяться до категорії бойових припасів. Маркувальні позначення на деталях наданого на дослідження пістолета «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_2 ) знищенню або будь-яким змінам не піддавалися.
Висновком судово-балістичної експертизи №830/831 (т.4 а.с. 259-270), згідно якого наданий на дослідження пістолет «ПМР» (серія та заводський номер « НОМЕР_1 ») є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,8мм. Надані на дослідження патрони у кількості 7 шт., які знаходилися у магазині зазначеного пістолета, є «посиленими» пістолетними патронами калібру 9мм.Р.А., які виготовлені саморобним (кустарним) способом шляхом спорядження гільз травматичних пістолетних патронів «АЕ 9» калібру 9мм.Р.А. виробництва україно-німецького СП «Шмайсер» збільшеним пороховим зарядом, а також еластичною кулею, виготовленою із матеріалу, схожого на гуму. По криміналістичній класифікації за своїми балістичними характеристиками зазначені патрони відносяться до категорії бойових припасів. Патрони для стрільби придатні.
Наданий на дослідження пістолет «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_1 ) придатний для стрільби усіма видами патронів калібру 9мм Р.А. у тому числі «посиленими» пістолетними патронами, які за своїми балістичними характеристиками відносяться до категорії бойових припасів.
Наданий на дослідження пістолет «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_1 ) був перероблений у пристрій для відстрілу патронів травматичної дії на підприємстві українського ТОВ «СОБР». Переробці підлягав бойовий 9мм пістолет «ПМ» зразка 1951р., який був виготовлений на Іжевському механічному заводі. Переробка пістолета «ПМР», який був пристроєм для відстрілу патронів травматичної дії, у гладкоствольну вогнепальну зброю калібру 5,8мм була здійснена саморобним (кустарним) способом. У конструкцію пістолета «ПМР» (серія та заводський номер НОМЕР_1 ) були внесені незворотні зміни (збільшення діаметру каналу ствола) і встановлена зворотна пружина від бойового 9мм пістолета «ПМ» зразка 1951р. В результаті цього зазначений пістолет «ПМР» втратив своє первісне призначення (відстріл патронів травматичної дії відповідного калібру у самозарядному режимі) і завдяки внесеним змінам став спроможним здійснювати стрільбу «посиленими» пістолетними патронами калібру 9мм Р.А., які відносяться до категорії бойових припасів. Маркувальні позначення на деталях наданого на дослідження пістолета «ПМР» (серія та заводський номер « НОМЕР_1 ) знищенню або будь-яким змінам не піддавалися.
Висновок експерта (т.4 а.с.295-297), згідно із яким металевий предмет, вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений по типу кастетів. Даний предмет виготовлений саморобним способом.
Протокол проведення слідчого експерименту від 27.12.2013 р., під час якого ОСОБА_16 дав детальні пояснення про обставини вчинення стосовно нього розбійного нападу 02.11.2013 р.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 21.01.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб упевнено впізнав ОСОБА_9 як чоловіка, що 02.11.2013 р. здійснив у складі групи осіб з трьох осіб напад на нього з викраденням та пограбуванням.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 22.01.2014 р., згідно із яким ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб упевнено впізнав ОСОБА_8 як чоловіка, який 02.11.2013 р. по вул.Ярославскій здійснив напад на нього з криками: «Це міліцейський захват!», - застосовував насильство та відібрав всі гроші, що знаходились в карманах, ключі, телефон.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 22.01.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб упевнено впізнав ОСОБА_7 як чоловіка, який 02.11.2013 р. здійснив на нього розбійний напад у складі групи осіб.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 22.01.2014 р., згідно з який ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб упевнено впізнав свого знайомого ОСОБА_10 , який неодноразово дзвонив йому та пропонував зустрітися з питання обміну валют. Зазначив, що вважає ОСОБА_10 причетним до нападу на нього, оскільки той неодноразово зустрічався з ним в обмінному пункті по АДРЕСА_12 та бачив грошові кошти, що були у нього в наявності.
Протокол пред`явлення осіб для впізнання від 11.02.2014 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених осіб упевнено впізнала ОСОБА_16 як чоловіка, який 02.11.2013 р. у відділенні 365 ПВТ «Імексбанк» намагався обміняти велику суму грошей.
Протокол обшуку від 27.11.2013 р., згідно з яким в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_11 , за місцем мешкання ОСОБА_9 вилучено: мобільний телефон «Нокиа», имейл НОМЕР_13 з сім-карткою; мобільний телефон «Нокиа» імейл НОМЕР_14 , стартовий пакет «Лайф» (063) НОМЕР_15 ; банківську картку «Укрсиббанку» мобільний телефон «Нокиа»; ніж з рукояткою з дерева в чохлі; ніж з дерев`яною рукояткою. Під час огляду приміщення туалету на дні унітазу виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1800 грн. купюрами по 200 грн. у кількості 9 шт.
Протокол обшуку від 27.11.2013 р./т.1 а.с. 281-284/, відповідно до якого в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 вилучено: дозвіл на право зберігання та насіння зброї, мобільний телефон «Нокиа»; паспорт на ім`я ОСОБА_61 з відсутньою фотокарткою; записний блокнот «Делбі» в обкладинці чорного кольору; 2 флеш-карти; мобільний телефон «Нокиа»; пластикова картка «Макси кард»; посвідчення №1005 ГО «Антикорупційний комітет з питань правосуддя та боротьби з ОЗ» на ім`я ОСОБА_8 ; 2 мобільних телефону «Нокиа»; пістолет ПМР НОМЕР_16 в кобурі чорного кольору, в магазині 7 травматичних набоїв; перчатки на липучках чорного кольору, наголовна маска з прорізом для очей чорного кольору; флеш-карта; військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_17 на автомобіль «Мерседес Бенц» НОМЕР_18 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , паспорт на ім`я ОСОБА_8 , договір купівлі-продажу та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_13 , магніти 2 шт. в чохлі, 4 шт.GPS з сім-карткою, три пластини металевого кольору з дротами, обмотані паперовим скотчем, навігатор, шкіряні перчатки чоловічі, шапка чорного кольору в`язана, відеореєстратор, мобільний телефон «Нокиа», детектор прихованих відеокамер, сканер, цифровий диктофон, два мобільних телефона «Нокиа», дві сім-картки «Київстар», кастет з важкого металу сірого кольору, цифровий диктофон, навігатор, відеореєстратор, пристрій, який складається з двох частин, які обмотані ізолюючою стрічкою синього кольору, скріплені між собою дротами, тестер, блок сигналізації, корпус без кришки та акумулятора мобільного телефону «Самсунг», 2 флеш-картки, мінералополімерна композиція, фотоапарат, телефон «Кома».
Протокол обшуку від 27.11.2013 /т.1 а.с. 287-288/, згідно з яким в автомобілі «Honda Accord» д/н НОМЕР_12 , яким керував ОСОБА_10 , вилучено 2 мобільних телефона «LG» з сім картою «МТС» ,телефон «Нокиа» з сім картою «МТС» , сім карта «Лайф» та магазин до пістолету у чохлі з чотирма набоями з гумовими кулями, бінокль в чехлі. На автомобілі маються пошкодження у вигляді вм`ятини розміром 10х20см на передньому правому крилі. На правій дверці на торці мається пошкодження лакофарбного покриття. Відсутнє праве переднє скло, замість якого вмонтовано фанеру. На передньому бампері зліва мається пошкодження лакофарбного покриття. Вилучені ключі від автомобілю. Зазначено що від ОСОБА_14 зауважень та заяв не надходило.
Протокол обшуку від 27.11.2013 р., згідно з яким в автомобілі «Honda Civic» д/н НОМЕР_12 , яким керував ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон «Самсунг» з сім картою «МТС», пістолет марки «ПМР» № НОМЕР_2 в чорній кобурі з магазином з 5 патронами, блокнот, копія паспорту на ім`я ОСОБА_61 , сім карта «МТС», копія паспорту ОСОБА_7 , оболонки зі стартового пакету «МТС», талон-попередження на ОСОБА_7 , медична довідка на ОСОБА_7 , три патрони, флеш-карта. З сумки вилучено грошові кошти: номіалом 50 грн 100 шт., номіналом 10 грн. 100 шт номіналом 20 грн. 10 шт. номіналом 5 грн. 100 шт. номіналом 200 грн 1000 шт., номіналом 5 грн. 500 шт, номіналом 100 грн.-100 шт., номіналом 500 грн. - 100шт., паспорт на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон «Нокиа» з сім картою «МТС», патрони «ПМР» - 12 шт та патрони «Форт» 9х18 - 12шт., дерев`яну бейсбольну біту, полімерний пакет з пластиковими лоскутами (нейлоновими стяжками).
Протокол обшуку від 27.11.2013 р. /т.1 а.с. 300-303/ згідно з яким в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_10 , за місцем мешкання ОСОБА_10 вилучено мобільний телефон «Нокиа-1280» без сім карти, мобільний телефон «Нокиа» з дома сім картами «Білайн» та «МТС», сім карта оператора «МТС», дві основи для стартових пакетів, паспорт «Вій» на 9мм пістолет, копія паспорту, ІПН на ОСОБА_10 , мобільний телефон «Нокиа-1280» з сім картою «МТС», мобільний телефон «Билайн» з сім картою, ноутбук ТМ «Машинз», грошові кошти номіналом 100 грн. 20 шт., номіналом 200 грн. 29 шт., номіналом 100 грн. - 40 шт., банківська упаковка на суму 5000 для банкнот номіналом по 50грн., мобільний телефон «Самсунг», мобільний телефон «Нокиа-1280» з сім картою «МТС», «Нокиа-1280» з двома сім картами «Діджус», гумові патрони 44 шт. та електрошокер, посвідчення №1004, паспорт, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , техпаспорт на автомобіль «Хонда Аккорд», золоту каблучку з пробою 583 з чорним каменем, телефон «Нокиа» з сім картою «МТС». Вилучено сейф, з якого вилучено договір купівлі-продажу від 19.04.2013, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , технічний паспорт на квартиру, договір №00278958 «Про здійснення договірного списання та подання інформаційних послуг», договір оренди та додаткова угода про продовження строку дії договору оренди сейфу, паспорт, закордонний паспорт, військовий квиток, трудова книжка на ім`я ОСОБА_10 , документи по депозитному вкладу в КБ «ПриватБанк», файл з документами по ТОВ «Евро-Сані», фотокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, пластикові картки КБ «ПриватБанк», ключ з біркою №18, ключ з брелком, червона шухлядка з монетою в середині, злитки з металу жовтого кольору - 4шт., грошові кошти номіналом 50грн. - 600 шт., номіналом 100 грн. 90 шт. Від ОСОБА_14 зауважень не надходило.
Заява ОСОБА_21 , яка була прийнята 26.11.21013 р., в якій він повідомив про вчинення відносно нього злочину: "26.11.2013 біля 18-40 невідомі відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 1150000грн. біля буд. 26 по вул.Кооперативній в м.Харкові" (т.2 а.с. 6).
Висновок комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи №12483 /т.15 а.с.30-35/, яким встановлено, що пошкодження та нашарування темного кольору на правому закінченні заднього бамперу автомобіля «Міцубісі Карізма» д/н НОМЕР_11 залишені від повздовжнього контактування (ковзання) з лівим крилом, лівим переднім покажчиком повороту та «захистом» лівого крила автомобіля «ЗАЗ-110206» д.н. НОМЕР_3 .
Наведені та вказані у вироку докази були оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими, але суд першої інстанції не дав їм належну оцінку, що потягнуло неправильну правову кваліфікацію дій обвинувачених, та безпідставне засудження за окремими складами злочину.
До цьогу висновку колегія суддів дійшла повторно дослідивши обставини справі, допитавши потерпілого ОСОБА_16 та обвиунвачених, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності.
Так, вироком районного суду обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 засуджені за ст. 257 КК України участь в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та у вчинюваних нею нападах; ОСОБА_8 засуджений за ст. 257 КК України організація озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та у вчинюваних нею нападах.
При цьому, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», обов`язковими ознаками організації банди є мета цієї діяльності - вчинення нападів - та озброєність її учасників або

хоча б одного з них (в останньому випадку інші учасники мають

знати про це й усвідомлювати можливість застосування зброї під час

нападів).

Відповідно до показань, наданих потерпілими ОСОБА_16 та ОСОБА_21 в суді першої інстанції та потерпілим ОСОБА_16 при його повторному допиті в апеляційному суді, вказані потерпілі не бачили під час здійснення на них нападу будь-якої зброї у обвинувачених ОСОБА_62 та ОСОБА_36 , їм не погрожували застосуванням такої зброї.
Обвинувачені категорично заперечували про застосування зброї при вчинені злочинів, а також наголошували на тому, що і не планували її застосування. Зазначені докази, показання обвинувачених та потерпілих, стороною обвинувачення не спростовані.
Вивченням матеріалів кримінального провадження та показань свідків, колегією суддів не встановлено даних, які б об`єктивно підтверджували обвинувачення про те , що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час заволодіння майном потерпілих мали при собі пістолети ПМР номери НОМЕР_1 та ХК ЕК 299, як це вказано в обвинувальному акті та вироку суду першої інстанції.
Таким чином, стороною обвинувачення не доведено факт озброєності обвинувачених при скоєнні кримінальних правопорушень, а висновки, що містяться в обвинуваченні з цього приводу носять характер припущень.
Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Факт вилучення за місцем проживання ОСОБА_8 кастету, що є холодною зброєю, а також пістолету ПМР НОМЕР_16 з сімома травматичними набоями, та із салону автомобіля «Honda Civic» д/н НОМЕР_12 , яким керував ОСОБА_7 , пістолету марки «ПМР» № НОМЕР_2 з 5 патронами не підтверджує використання зброї під час нападів на потерпілих та обізнаність всіх учасників групи про наявність такої зброї, та можливість її використання у злочинній діяльності.
Таким чином, вирок районного суду щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині засудження за ст.257 КК України не ґрунтується на наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказах, а тому відповідно до ст. 412 КПК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження в цій частині закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення їх винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
З вказаних підстав посилання при кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України на ч. 3 ст. 28 КК України підлягає виключенню з оскаржуваного вироку суду.
Стосовно визнання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України (в редакції Закону № 746-VII від 21.02.2014 р.), слід зазначити наступне.
Вказана стаття кримінального кодексу ( в діючей редакції) передбачає відповідальність за зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе та інших фізичних осіб, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, що спричинило тяжкі наслідки.
Під тяжкими наслідками у ст. 364 КК України слід розуміти таки наслідки, які полягають у завданні матеріальних збитків, що у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.
Завдані громадянам ОСОБА_16 та ОСОБА_21 матеріальні збитки були результатом вчиненя злочинів проти власності, а не в результаті службової діяльності обвинувачених.
За таких обставин, в діях обвинувачених відсутня обов`язкова ознака злочину, передбаченого ст. 364 КК України істотна шкода, або тяжки наслідки.
При розгляді справи встановлено, що під час вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були діючими працівниками міліції. Проте, за обставинами кримінального провадження, вчинені злочини не були пов`язані зі службовою діяльністю обвинувачених, вони не використовували, не зловживали владою та службовим становищем для досягнення злочинноє мети.
Злочинна діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_9 була відокремлена від служби, відбувалася в неробочий час, під час її здійснення обвинувачені не використовували владу та службове становище.
Показання потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_21 в суді першої інстанції про те, що під час нападу на них обвинувачені говорили перехожим, що проводиться міліцейський захват та стосовно них були застосовані металеві наручники, не є достатньою підставою для визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 винними у вчиненні злочину, пов`язаного зі службовою діяльністю, приймаючи до уваги обставини справи.
Зловживання владою або службовим становищем можуть бути визнані лише такі дії посадової особи, які випливають з його службових повноважень та були пов`язані із здійсненням прав та обов`язків, якими ця особа наділена в силу посади, яку обіймає.

Зазначені умови, за наявності яких, дії особи можуть бути кваліфіковані як вчинення злочину у сфері службової діяльності, а саме за ч. 2 ст. 364 КК України, по справі відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.364 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в їх діянні складу вказаного злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 в цій частині районним судом було кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.2 ст.364 КК України як посібництво у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе та інших фізичних осіб, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, що спричинило тяжкі наслідки (в редакції Закону № 746-VII від 21.02.2014 ), а дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.27 ч.2 ст.364 КК України як організація зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе та інших фізичних осіб, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, що спричинило тяжкі наслідки (у редакції Закону № 746-VII від 21.02.2014).

Кваліфікація дій ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обумовлена співучастю у вчиненні злочину в сфері службової діяльності та випливає з дій виконавців даного кримінального правопорушення, згідно із обвинуваченням.
У зв`язку з висновком колегії суддів про відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, даний склад злочину виключається й у діях співучасників за версією обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 також визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, та йому призначено покарання за цим складом злочину.
При цьому, відповідно до матеріалів справи, обвинувального акту, ОСОБА_9 взагалі не висувалося обвинувачення у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Таким чином, суд першої інстанції не мав правових підстав для розгляду зазначеного питання та ухвалення рішення про винуватість ОСОБА_35 за даним складом злочину, у зв`язкуз чим вирок районного суду в частині визнання винуватим ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч.1 ст.263 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
Також, обвинувачений ОСОБА_10 був визнаний винним у скоєнні злочину за ч. 3 ст. 146 КК України, а саме незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому способом, небезпечним для здоров`я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, вчиненому організованою групою (за епізодом від 02.11.2013р.), а також незаконному позбавленні волі та викраденні людини, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, вчиненому організованою групою (за епізодом від 26.11.2013р.).
Дані висновки районного суду не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення щодо визнання винуватим ОСОБА_10 за вказаним складом злочину є необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на законі.
Вивченням матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_10 безпосередньої участі в нападі на потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_21 не приймав. При розгляді справи стороною обвинувачення не надано доказів які будь-яким чином підтверджували згоду або обізнаність ОСОБА_10 про викрадення/незаконне позбавлення волі потерпілих.
За таких обставин, ОСОБА_10 не може нести відповідальність за дії, які не охоплювались його умислом, а тому вирок в частині засудження ОСОБА_10 за ч.3 ст.146 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження, в цій частині, закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
За епізодом нападу 26.11.2013 року на потерпілого ОСОБА_21 дії усіх обвинувачених органом досудового слідства та районним судом кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою осіб, які раніше вчинили розбій, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах.
При цьому, в обвинувальному акті та вироку районного суду зазначені такі фактичні обставини «Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_21 вийшов із автомобіля, ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які мали при собі бойові пістолети ПМР номери НОМЕР_1 та ХК ЕК 299, діючи з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого - грошима, згідно раніше розробленого плану, вчинили на потерпілого розбійний напад, у ході якого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_21 удар кулаком у щелепу, від якого той впав обличчям на капот автомобіля «Таврія», ОСОБА_9 вибив з руки потерпілого мобільний телефон, і стали погрожувати насильством, небезпечним для здоров`я…..», «…заштовхнули потерпілого на заднє сидіння автомобіля…., де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 силою утримували потерпілого обличчям до сидіння, спричиняючи фізичні страждання…»
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3486-ая/13 від 02.12.2013, у зв`язку з вказаними подіями, у потерпілого ОСОБА_21 мали місце крововиливи на голові в районі нижньої щелепи зліва, на тулубі, які виникли від дії тупих твердих предметів, і по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження.
Стороною обвинувачення не доведено, а судом першої інстанції не встановлений факт наявності у обвинувачених під час нападу на потерпілого ОСОБА_21 будь-якої зброї, потерпілий в своїх показанням не вказує про те, що до нього застосовувалося фізичне насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я, або висувалися погрози такого насильства.
В результаті нападу потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я.
В чому виразилась погроза застосування насильства, що є небезпечним для здоров`я потерпілого ні у вироку, ні в обвинувальному акті не вказано.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були

небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них

слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

В обвинуваченні не вказано, які саме дії були застосовані обвинуваченими стосовно потерпілого ОСОБА_21 , які б свідчили про наявність в їх діях застосування або погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Не встановлено таких обставин й під час розгляду справи районним судом та при апеляційному розгляді провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по епізоду заволодінням майном потерпілого ОСОБА_21 з ч.4 ст.187 КК України на ч.5 ст.186 КК України, як грабіж, вчинений в особливо великих розмірах організованою групою.

При цьому, кваліфікуючи означи у виді особливо великого розміру спричиненого потерпілому збитку, а також вчинення злочину організованою групою підтверджується встановленими районним судом обставинами, згідно із якими злочин було вчинено організованою групою, в його готуванні та вчиненні брали участь чотири особи, що попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого злочинів, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. Завдані Сухарєву збитки становлять 1 млн. 154 тис. 965,7 грн., що більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на момент вчинення злочину складав 573,5 грн.

У зв`язку з не встановленням застосування обвинуваченими погрози застосування або застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я під час нападу на потерпілого ОСОБА_24 , їх дії в частині незаконного заволодіння транспортним засобом слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою (у редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 р.). Кваліфікуюча ознака: погроза застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого виключається.
Щодо інших доводів апеляційних скарг учасників розгляду колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційним судом перевірені доводи апеляцій обвинувачених та захисників стосовно не встановлення судом та відсутності доказів наявності у потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_32 грошових коштів, у зазначеному в обвинуваченні розмірі.

При цьому встановлено, що потерпілий ОСОБА_16 в суді першої інстанції та при повторному допиті в апеляційному суді давав послідовні, стабільні показання про те, що 02.11.2013 р. при собі в нього були грошові кошти 30 тисяч доларів США, 2 тисячі ЄВРО та 80 тисяч гривень; при нападі обвинувачені заволоділи даними коштами, також забрали мобільні телефони "Самсунг", "LG" та інші речі.

Вказані показання підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_22 .
Потерпілий ОСОБА_21 пояснив, що 26.11.2013 р. його тесть ОСОБА_63 передав у якості подарунка з нагоди вагітності його доньки на придбання та ремонт житла 140 тисяч доларів США. Дані гроші потерпілий в цей же день обміняв на 1150 000 гривень, якими надалі заволоділи обвинувачені під час нападу при вказаних у вироку обставинах.
Такі показання потерпілого підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_45 , якому ОСОБА_24 розповів про подарунок тестя, обмін коштів, який бачив потерпілого із рюкзаком, в якому знаходилися гроші та приїхав на місце подій після вчинення нападу. Більш детально показання свідка викладено у вироку та в даній ухвалі вище.
Крім цього, показання ОСОБА_24 щодо наявності в нього грошових коштів у вказаному розмірі підтверджуються викладеними у вироку районного суду показаннями свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_51 (дружини потерпілого), ОСОБА_53 (тестя потерпілого), змістом попереднього договору від 07.10.2013 р., укладеним між ТОВ «Компанія з управління активами «ГРІ» та ОСОБА_60 про укладення до 30.11.2013 р. Договору оренди житла з викупом квартири за 88 536,87 доларів США, змістом договору про внесення змін до попереднього договору від 21.11.2013 р., за яким сторони узгодили відкладення дати укладання основного договору до 28 лютого 2014 р.
Зазначені показання потерпілих та свідків, письмові докази у своїй сукупності підтверджують висновки суду щодо наявності та розміру грошових коштів, якими заволоділи обвинувачені під час нападів на ОСОБА_32 та ОСОБА_24 , дані показання не містять в собі суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірность, потерпілі та свідки під час допитів попереджувалися про кримінальну відповідальність за ст.ст. 383, 384 КК України, а тому вони прийняті судом як належні, допустимі та достатні докази для встановлення фактичних обставин справи в частині розміру нанесених збитків.
Окрім цього, в змінених доводах апеляційних скарг обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину, зазначив про своє каяття та початок відшкодування завданих потерпілим збитків; обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 визнали вину та щиросердно розкаялися; обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав вину, висловив глибоке каяття та бажання відшкодувати збитки.
Вказані обставини свідчать про правильність висновків суду першої інстанції про розмір завданих потерпілим збитків, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинувачених та захисників в цій частині задоволенню не підлягають.
Стосовно доводів апеляцій обвинувачених, захисників та представника ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 щодо незаконного арешту та конфіскації майна, слід зазначити наступне.
Автомобілі "ВАЗ 211140" реєстраційний номер НОМЕР_9 , "Honda Civic" реєстраційний номер НОМЕР_8 , "Honda - Accord" реєстраційний номер НОМЕР_12 , грошові кошти в розмірі 293 500 грн., вилучені з автомобіля «Honda Civic», р.н. НОМЕР_8 , яким використовував ОСОБА_7 ; 4000 грн., каблучка з металу жовтого кольору з каменем чорного кольору, червона муфлетка з монетою жовтого кольору, злитки металу жовтого кольору в кількості 4 шт., вилучені за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_10 , були арештовані під час досудового слідства та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вироком районного суду вказані транспортні засоби були конфісковані; зазначені вище 293 500 грн. та 4000 грн., що входять до загальної суми 25 800 грн., які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_38 , повернуті в рівних частинах потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_21 ; доля каблучки, муфлетки та злитків з металу жовтого кольору не вирішена.
При цьому, апелянти зазначають, що дані транспортні засоби, грошові кошти, муфлетка, каблучка та злитки обвинуваченим не належать та до злочинної діяльності ніякого відношення не мають, не є предметом або знаряддям злочину.
Разом з тим, слідством встановлено, що під час здійснення нападу на потерпілого ОСОБА_32 , обвинувачені ОСОБА_64 та ОСОБА_36 приїхали на місце події на автомобілі «Honda Civic" реєстраційний номер НОМЕР_8 , в цей же автомобіль заштовхнули потерпілого та вивезли за окружну дорогу. Дана обставина свідчить про те, що вказаний автомобіль був використаний обвинуваченими у злочинних цілях.
Грошові кошти в розмірі 293 500 грн. були вилучені з автомобіля «Honda Civic», р.н. НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 на обґрунтування незаконності вилучення вказаної грошової суми надав копію рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2016 року, яким було задоволено позов ОСОБА_65 до ОСОБА_7 та стягнуто з останнього на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 350 000 грн. Дана обставина, на думку апелянта, свідчить про те, що вилучені кошти належать не йому, а ОСОБА_65 у зв`язку з чим підлягають поверненню їй.
При цьому, відповідно до копії даного рішення, між сторонами було укладено договір позики. Статтею 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Таким чином, вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 293 500 були його власністю, навіть якщо дійсно це були гроші, які він взяв у борг. ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.4 ст.187, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 186 КК України, санкції яких передбачають конфіскацією майна.

Згідно з абз. 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» із змінами № 13 від 25.12.1992 р., № 12 від 03.12.1997 р., у випадках, коли з засудженого належить стягнути не тільки суми на відшкодування матеріальної шкоди, а й безпідставно одержані суми, а також коли до нього застосовано конфіскацію майна, при виконанні вироку слід керуватися статтями 374 і 377 ЦПК України, згідно з якими в першу чергу відшкодовується шкода, в другу - стягуються безпідставно одержані суми і тільки після цього провадиться конфіскація майна.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційних скарг щодо безпідставної конфіскації автомобіля "Honda Civic", реєстраційний номер НОМЕР_8 та передання потерпілим грошових коштів в розмірі 293 500 грн., у зв`язку з чим вони задоволенню в цій частині не підлягають.

Стосовно іншого зазначеного вище майна та грошових коштів має місце невизначеність його приналежності, походження коштів на його придбання та використання такого майна в злочинних цілях, у зв`язку з чим колегія суддів керується вимогами ч. 12 ст. 100 КПК України, приписами якої встановлено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, заінтересовані особи мають право звернутися з позовною заявою з цього приводу до місцевого суду.
Вирішення належності речей в межах даного кримінального провадження при його апеляційному розгляді є неможливим, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи достатніх доказів безпідставності конфіскації автомобілів "ВАЗ 211140", "Honda - Accord", а також не вирішенням районним судом долі речових доказів: муфлетки, каблучки та чотирьох злитків з металу жовтого кольору.
Також, при апеляційному розгляді встановлено, що при прийнятті рішення про передання потерпілим грошових коштів в розмірі 25800 грн., що були вилучені за місцем проживання ОСОБА_10 , районним судом не врахована ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.04.2014 року (т. 1, арк. 198-199), якою було скасовано арешт, накладений на грошові кошти 25000 грн., належні ОСОБА_14 та вилучені за адресою: АДРЕСА_10 у сумі 25800 грн. Постановою заступника начальника 2-го СВ СУ прокуратури Харківської області від 09.04.2014 р. було знято арешт з 20 800 грн., що належать ОСОБА_14 (т. 1 арк. 200). В ухвалі Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_14 про виключення 4200 грн. та автомобіля «Хонда-Акорд» з числа речових доказів, викладено пояснення слідчого, згідно із якими дана грошова сума ОСОБА_39 не належить, а викрадена обвинуваченими у потерпілих, а автомобіль фактично належить ОСОБА_66 , лише був оформлений на ОСОБА_39 , та використовувався обвинуваченими як засіб вчинення злочину.
Вищевказані протиріччя стосовно належності речових доказів також можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства за ініціативою заінтересованих осіб в порядку ч. 12 ст. 100 КПК України.
Стосовно довідів апеляційних скарг щодо розгляду справи незаконним складом суду, у зв`язку зі заміною суддів, що входили до складу колегії, слід зазнчити наступне.
На запит апеляційного суду Харківської області виконуючим обов`язки керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова надана інформація, відповідно до якої дане кримінальне провадження надійшло в районний суд 21.07.2014 року, для розгляду справи була визначена колегія суддів: ОСОБА_67 (головуючий), ОСОБА_68 , ОСОБА_69 19.06.2015 р. суддю ОСОБА_70 у зв`язку із закінченням повноважень замінено на суддю ОСОБА_71 02.02.2016 р. головуючого суддю ОСОБА_72 у зв`язку зі звільненням на підставі Указу Президента України № 27/2016 від 30.01.2016 р. замінено на суддю ОСОБА_1 31.08.2016 р. суддю ОСОБА_73 у зв`язку з перебуванням на тривалому лікарняному замінено на суддю ОСОБА_74 .
Крім того, в матеріалах справи міститься ухвала Червонозаводського райсуду м. Харкова від 31.07.2015 р. під головуванням судді ОСОБА_72 про продовження розгляду провадження у зв`язку із відсутністю необхідності розпочинати судовий розгляд з початку внаслідок заміни судді ОСОБА_75 (том 3, арк.162-163); ухвала Червонозаводського райсуду м. Харкова від 07.04.2016 р. під головуванням судді ОСОБА_1 про продовження розгляду провадження у зв`язку із відсутністю необхідності розпочинати судовий розгляд з початку внаслідок заміни судді ОСОБА_72 (том 3, арк.162-163); ухвала Червонозаводського райсуду м. Харкова від 11.10.2016 р. під головуванням судді ОСОБА_1 про продовження розгляду провадження у зв`язку із відсутністю необхідності розпочинати судовий розгляд з початку внаслідок заміни судді ОСОБА_76 (том 6, арк.110); заява потерпілого ОСОБА_21 від 31.08.2016 р., в якій він просить продовжувати розгляд справи та не вбачає підстав для її слухання із початку у зв`язку з заміною судді ОСОБА_76 (том 6, арк. 61).
При цьому, сторони кримінального провадження не наполягали на розгляді справи з початку, у зв`язку зі зміною складу колегії суддів. Таким чином, склад колегії суддів формувався, а розгляд справи продовжувався із додержанням положень ч. 2 ст. 319 КПК України.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що провадження було розглянуто законним складом суду, у зв`язку з чим апеляційні скарги із зазначеного питання задоволенню не підлягають.
Щодо апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність у його діях складу злочину , передбаченого ст. 263 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

27.11.2013 р. в автомобілі «Honda-Civic», д/н НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_7 був проведений обшук, у ході якого був вилучений пістолет «ПМР» ХК НОМЕР_19 , дозвіл на який виданий УГБ ГУМВСУ в Харківської області №13343 від 28.12.2010 року, також вилучені 20 патронів до даного пістолету калібру 9 мм. Р.А. та 12 бойових пістолетних патронів кал.9х18 ПМ.

За висновком судово-балістичної експертизи №827/8828 від 12.02.2014 р. пістолет «ПМР» ХК ЕК 299 є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6 мм., виробленою саморобним способом, шляхом внесення незворотпих змін до пристроїв для відстрілу гумових куль - збільшення діаметру каналу стволу та встановлення зворотної пружини від бойового 9 мм пістолета «11М», і придатною до стрільби вказаними «посиленими» пістолетними патронами калібру 9 мм. Р.А., які також виготовлені саморобним способом шляхом збільшення порохового заряду, та за своїми балістичними характеристиками відносяться до категорії бойових припасів. 12 пістолетних патронів кал.9x18 ПМ також відносяться до категорії бойових припасів.

Згідно п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», зазначена зброя та боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян.

Наведене спростовує доводи апеляції ОСОБА_7 в цій частині, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів апеляцій про незаконне проведення щодо обвинувачених оперативно-розшукових заходів, слід зазначити, що в ході судового розгляду прокурор відмовився від доказів, отриманих органом досудового слідства внаслідок проведення таких заходів, у зв`язку з чим вони не приймалися до уваги судом при ухваленні оскаржуваного вироку.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 ставляться під сумнів висновки судово-медичного експерта щодо виявлення та встановлення тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_16 .

При цьому, дана експертиза була призначена та проведена із додержанням закону, експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, висновки експертизи узгоджуються з показаннями самого потерпілого, даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 27.12.2013 р. за участю потерпілого ОСОБА_16 , в ході якого він дав детальні пояснення про обставини вчинення стосовно нього нападу 02.11.2013 р.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для сумніву у правильності вказаного висновку судово-медичного експерта, у зв`язку з чим апеляція обвинуваченого в даній частині задоволенню не підлягає.

Захисник Водолажченко в апеляції зазначає, що районним судом необґрунтовано було розглянуто та задоволено позовні вимоги потерпілих в частині стягнення моральної шкоди через несплату судового збору за подання такого позову.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон надає потерпілому право на пред`явлення позовної заяви про стягнення завданої моральної шкоди в межах кримінального провадження, поняття шкоди охоплює як майнові так й немайнові збитки.
Отже, рішення районного суду в даній частині є законним та обґрунтованим, а тому апеляція захисника в даній частині задоволенню не підлягає.
Інші доводи апеляцій, зокрема: порушення порядку допиту, неповне дослідження письмових доказів по справі, не свідчать про суттєві порушення кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження та не тягнуть за собою скасування ухваленого вироку.
З урахуванням доводів обвинувачених, що викладені у змінених доводах скарг, про призначення занадто суворого покарання та необхідності його пом`якшення, а також у зв`язку з перекваліфікацією дій обвинувачених за окремими складами вчинених злочинів, колегія суддів досліджує дані про особи обвинувачених та обставини, що мають значення для правильного призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили особливо тяжкі злочини, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 - тяжкий злочин за ч. 3 ст. 146 КК України у складі організованої групи, злочинними діями обвинувачених була завдана шкода потерпілим в особливо великому розмірі, щодо потерпілого Чорного було застосовано насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я; обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вчинено злочин у сфері незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами.
Зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, їх суспільну небезпечність, конкретні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за кожним із складів злочинів та за їх сукупністю, з його реальним відбуванням та із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Для правильного визначення строку покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів досліджує дані про особи обвинувачених.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, не працевлаштований, за місцем проживання реєстрації не має, характеризується формально задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_7 має неповну вищу освіту, не одружений, працював в БМОП «Беркут» ГУМВСУ в Харківській області на посаді міліціонера відділення №2 взводу №2 оперативної роти №1, старший сержант міліції, за місцем проживання характеризується формально, за місцем попереднього ув`язнення характеризується позитивно, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_9 має вищу юридичну освіту, працював в СБСМ «Грифон» ГУМВСУ в Харківській області, на посаді міліціонера відділення №2 взводу №1 роти №1 охоронець процесуального захисту, старший сержант міліції, за місцем роботи характеризувався посередньо, не одружений, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обвиунвачений ОСОБА_10 офіційного працевлаштування не має, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується формально, офіційно не працевлаштований, за місцем попереднього ув`язнення характеризується позитивно, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я через захворювання зору, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, апеляційний суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Крім цього, при призначенні покарання, колегія суддів враховує дані, що були надані під час апеляційного розгляду справи, серед таких наступні.
Часткове відшкодування обвинуваченими ОСОБА_77 потерпілим Сухарєву та ОСОБА_78 завданої шкоди.
Наявність у батьків обвинувачених ОСОБА_62 ОСОБА_79 , ОСОБА_26 серйозних захворювань.
Дані ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» про захворювання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Таким чином, колегія суддів при призначенні покарання враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про особи обвинувачених, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним призначити покарання у межах санкцій статей кримінального кодексу України, за якими кваліфіковані дії підсудних, що буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів. При цьому, строк покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі щодо кожного з обвинувачених підлягає зменшенню, у зв`язку зі зменшенням обсягу обвинувачення.
Крім цього, при апеляційному розгляді суду надані документи, відповідно до яких за адресою: АДРЕСА_1 проживають малолітні діти: ОСОБА_80 , 2008 р.н., ОСОБА_81 , 2007 року народження. Оскільки обвинувачений набув право власності на квартиру в порядку приватизації і не за кошти здобуті злочинним шляхом, враховуючи інтереси двох малолітніх дітей, колегія суддів вважає можливим не застосовувати додаткове покарання - конфіскацію майна стосовно зазначеної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених та захисників задовольнити частково, а апеляційну скаргу представника громадянки ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 залишити без задоволення.
Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.01.2017р. щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині засудження за ст.257 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення їх винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
Той же вирок в частині засудження ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.364 КК України та ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в їх діянні складу вказаного злочину.
Цей же вирок в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч.1 ст.263 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
Вирок в частині засудження ОСОБА_10 за ч.3 ст.146 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по епізоду заволодінням майном потерпілого ОСОБА_21 з ч.4 ст.187 на ч.5 ст.186 КК України і призначити покарання за цим злочином:
ОСОБА_8 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
ОСОБА_7 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю за виключенням житла квартири АДРЕСА_13 ;
ОСОБА_9 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
ОСОБА_10 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Вирок в частині призначення покарання за ч.4 ст.187 КК України змінити і пом`якшити призначене покарання і вважати засудженими за цим злочином:
ОСОБА_8 до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
ОСОБА_7 до 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю за виключенням житла квартири АДРЕСА_13 ;
ОСОБА_9 до 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
ОСОБА_10 до 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Крім того, ОСОБА_7 пом`якшити призначене покарання за ч.3 ст.289 КК України в частині призначення додаткового покарання конфіскація майна і вважати його засудженим за цим злочином до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю за виключенням житла квартири АДРЕСА_13 .
ОСОБА_8 вважати засудженим:
-за ч.3 ст.146 КК України до 8 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.289 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
-за ч.3 ст.28 ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання 8 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_7 вважати засудженим:
-за ч.3 ст.146 КК України до 8 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 8 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю за виключенням житла квартири АДРЕСА_13 .
ОСОБА_9 вважати засудженим:
-за ч.3 ст.146 КК України до 8 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.289 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання 8 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_10 вважати засудженим за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання, призначеного вироком районного суду, у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
За сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання 8 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
В решті вирок залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) зарахувати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 27.11.2013р до 20.06.2017р., а в подальшому день за день.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий -
Судді: