АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/26/18 Справа № 204/8282/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпропетровської міської прокуратури № 4 ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 09 лютого 2018 року.

Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, зазначив, що відносно ОСОБА_9 є обґрунтованапідозра у вчинені ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, наявний ризик не зменшився, у зв`язку з чим ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, що виправдовує його подальше тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати її підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. При її винесенні судом першої інстанції були допущені порушення вимог кримінального процесуального закону. Ризик, передбачений ст.177 КПК України, відсутній, а суд безпідставно вказав на його існування, не обґрунтувавши його та не врахувавши дані, які характеризують її підзахисного. Вважає, що буде більш ніж достатнім застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі. Також апелянт зазначає про те, що органом досудового розслідування були невірно кваліфіковані дії її підзахисного як проникнення до іншого сховища, оскільки каналізаційний люк не може вважатися будь-яким сховищем в цьому розумінні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думки прокурорів, які вважали за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2017 року за № 0002600 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

10 грудня 2017 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 12 грудня 2017 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 грудня 2017 року.

22 грудня 2017 року слідчим суддею Красногвардійского районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування до 09 лютого 2018 року.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризик, який був підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився. Такою обставиною обґрунтовано визнано те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності вищезазначеного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З матеріалів провадження слідує, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, так як необхідно виконати ряд слідчих дій та процесуальних дій.

Що ж стосується посилання сторони захисту на те, що органом досудового розслідування його підзахисному було невірно інкриміновано вищевказане кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_9 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, характеризуючі особу, на що є посилання в апеляції захисника, не спростовує і не зменшує достатньою мірою ризик, що став підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 .

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3