Справа № 202/5810/17
Провадження № 1-кс/202/1750/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0000037 від 20.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.03.2017 за № 0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 190 КК України.

17.03.2017 року до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 надійшло звернення від посадових осіб ТОВ «Комільфо Тур» про те, що посадові особи ПП «Динамічний інвестиційний проект» шляхом обману заволоділи майном, що належить ТОВ «Комільфо Тур».

Даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.03.2017 за № 0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 190КК України.

04 вересня 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 04 вересня 2017 року.
В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на кошти, а саме: 225427,00 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч чотириста двадцять сім грн. 00 коп.), які обліковуються (знаходяться) на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «ОщадБанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) та належить ПП «Динамічний інвестиційний проект» (код ЄДРПОУ № 39087361). Зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на вказаний рахунок в банківській установі АТ «ОщадБанк» () та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки клієнта ПП «Динамічний інвестиційний проект» (код ЄДРПОУ № 39087361) та вже знаходяться на рахунку, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів. У випадку відкриття ПП «Динамічний інвестиційний проект» (код ЄДРПОУ № 39087361), у АТ «ОщадБанк» () нових рахунків після накладення арешту, негайно повідомити про це слідчому СВ Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та зупинити видаткові операції за ними до накладення арешту у встановленому законом порядку. Зобов`язати службових осіб АТ «ОщадБанк» () надати слідчому СВ Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 довідку про залишок коштів на вказаному рахунку при накладенні арешту та в подальшому надавати дану інформацію про залишок коштів на рахунку на запит слідчого. З метою забезпечення арешту майна, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути дане клопотання без повідомлення представників АТ «ОщадБанк», посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику зацікавлених осіб, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вище вказані рахунки та не доведено наявність хоча б одного з ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0000037 від 20.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1