АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/140/18 Справа № 711/8226/17 Категорія: ст. 537 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференцзв`зку кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 жовтня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :
03 грудня 2015 року вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 засуджено за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк три роки.

Початок строку покарання за даною справою - 03.12.2015 року.

Кінець строку відбуття покарання 04.09.2018 року.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням про умовно-достракове звільнення від подальшого відбування покарання, мотивуючи тим, що він має позитивну характеристику та неухильно дотримується правил встановленого порядку відбування покарання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 жовтня 2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено, з тих мотивів, що адміністрація Черкаської ВК №62 прийняла рішення про відсутність підстав для звернення до суду із відповідним клопотанням.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвалу районного суду. При цьому вказує, що є всі підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки він має позитивну характеристику, чотири заохочення у виді подяки правами начальника установи, остання 02.10.2017 року, займається самоосвітою, відвідує бібліотеку, виконує завжди доведену норму виробітку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити його апеляційну скаргу та звільнити умовно-достроково, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

З характеристики засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній неодноразово судимий за вчинення умисних, корисних, тяжких злочинів. Під час утримання в СІЗО м.Черкаси порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався. В Черкаській виправній колонії №62 відбуває покарання з 06.04.2016 року, де характеризується посередньо. Лише під контролем адміністрації дотримується встановлених вимог режиму відбування покарання. Має два стягнення, які на даний час погашено у встановленому законом порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, але належні висновки робить для себе не завжди. Працевлаштований на виробництві установи, а саме на швейній дільниці оператором швацького устаткування. До праці ставиться задовільно, потребує періодичного контролю за поведінкою з боку персоналу установи. Має три заохочення. Працює з корисливих для себе мотивів. Участі у програмах диференційно виховного впливу не приймає через особисте небажання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Враховуючи вищевказане, і те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог Пленуму та КК України та дійшов вірного висновку про те, що необхідно відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом першої інстанції постановлено не законну та не обґрунтовану ухвалу, оскільки у відповідності зі ст.81 КК України є всі підстави його звільнення від відбування покарання умовно-достроково - є безпідставними, оскільки, як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній не готовий до самокерованої соціально правослухняної поведінки, тому не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того, сумлінна поведінка і ставлення до праці враховується за весь період перебування засудженого у виправно-трудовій установі.

У відповідності зі п.2 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та підстав для скасування не знаходить, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суд м.Черкаси від 06 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Головуючий :

Судді :