Ухвала
Іменем України
20 березня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_12 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Слобожанське клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим, -
встановив:
В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В ході судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , заявлено клопотання про дослідження акту зважування автомобіля КАМАЗ р/н НОМЕР_1 від 03.12.2016 року проведеного в 12.40 год. старшими слідчими відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0000913 та дослідивши його назву та осіб, підписавших його, припинити його дослідження у зв`язку з тим, що вбачатиметься проведення цієї слідчої дії не в порядку передбаченому КПК України, визнати акт зважування автомобіля КАМАЗ р/н НОМЕР_1 від 03.12.2016 року очевидно недопустимим доказом.

Обвинувачений підтримав зазначене клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання не вбачаючи очевидної недопустимості зазначених захисником доказів.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їх представник ОСОБА_11 , також заперечували щодо задоволення клопотання.

Представника цивільного відповідача ОСОБА_12 , підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст.358 КПК України якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Згідно ч.1,2 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду (в даному випадку огляд іншого володіння особи).

Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Огляд предметів і документів, вилучених у процесі огляду місця події, слідчий може проводити як безпосередньо на місці події, так і поза ним, за місцем провадження у справі.

Таким чином, вказана норма закону передбачає, по-перше, проведення огляду з метою вилучення речей та, по-друге, безпосередньо негайний огляд вже вилученої речі.

Враховуючи тяжкість обставин кримінального правопорушення (нічний час, кількість загиблих, осіб отримавших різного ступеня тілесні ушкодження) судом не встановлено очевидної недопустимості доказу, про виключення якого просить сторона захисту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 89, 358, КПК України, суд, -

ухвалив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1