н/п 1-кс/640/9109/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
13.11.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке вилучене 12.11.2017 року під час огляду місця події, а саме на: мобільний телефон ТМ "Nokia 6310", IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 12.11.2017 до Київського ВП ГУНП в Харківській області звернулась із заявою громадянка ОСОБА_5 з проханням застосувати заходи до малознайомого на ім`я ОСОБА_6 , який 12.11.2017 близько 20:00 год. в районі трамвайного кола по вул. Сумській навпроти парка імені Горького у м.Харкові завдав їй тілесні ушкодження, після чого заволодів її мобільним телефоном ТМ "Nokia 6310" та грошовими коштами в сумі 100 грн.
В ході огляду місця події 12.11.2017 за адресою: м.Харків, вул. Сумська, 130, де розташований центральний вхід до Харківського машинобудівного заводу «ФЕД», виявлено громадянина, який представився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пояснив, що має при собі мобільний телефон ТМ "Nokia 6310", який він викрав у малознайомої на ім`я ОСОБА_8 .
Під час огляду місця події у ОСОБА_7 слідчим вилучено предмет злочину мобільний телефон ТМ "Nokia 6310", IMEI НОМЕР_1 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що 12.11.2017 року приблизно о 17 год. вона зустрілась зі своєю подругою ОСОБА_9 , на перехресті вул. Весніна та вул. Мироносицькій в м.Харкові, яка працює в кіоску реалізатором, де розпивала спиртні напої (горілку). Подруга в свою чергу спиртні напої не вживала, оскільки була на робочому місці. Приблизно о 18 год. вона вийшла з кіоску та зустрілась на трамвайній зупинці, біля даного кіоску з двома молодими чоловіками. Вони підійшли до неї та познайомились. Одного з хлопців звали ОСОБА_6 , іншого не пам`ятає. В ході бесіди вони розповідали, що працюють на машинобудівельному заводі. Вона сиділа з ними на зупинці, спілкувалась. Через деякий час вони запропонували їй випити, на що остання погодилась. Вони придбали пиво та направились в напрямок парку Горького по вул. Мироносицькій вздовж трамвайних шляхів. По дорозі вони вживали спиртні напої. Дійшовши до березової рощі, що знаходиться по ліву сторону від центрального входу іподрому, пішли вздовж бетонного забору іподрому. Приблизно на відстані 50 метрів від дороги один хлопець, якого вона не пам`ятає як звати, пішов в невідому їй напрямку. Інший на ім`я ОСОБА_6 почав проявляти до неї знаки симпатії, на що вона не заперечувала. Він почав до неї залицятись. В якийсь момент у них виник конфлікт, у зв`язку з чим, пояснити не може. В ході конфлікту ОСОБА_6 наніс їй удар рукою в область лівого ока. На той момент вона знаходилась на землі, від чого не пам`ятає, оскільки знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Після чого бачила, як ОСОБА_6 йде від неї. На що вона почала його кликати, але він не звертав уваги. Через декілька хвилин вона підвелась з землі та почала шукати свій мобільний телефон, який знаходився в лівій кишені її жилетки, але виявила його зникнення. Також у неї були грошові кошти в розмір 100 грн, яких вона теж не виявила при собі.
Мобільний телефон ТМ «Нокіа» моделі 6310, придбаний нею приблизно у 2000 році за 800 грн. на радіоринку, що розташований за адресою м.Харків, вул. Ак.Павлова, 323. В телефоні була сім карта оператора МТС на балансі було приблизно 12 грн. Телефон на момент події був у справному стані.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що 12.11.2017 після роботи він зі своїм товаришем ОСОБА_7 пішов у магазин, що розташований по АДРЕСА_2 . Зайшовши усередину, вони побачили невідому жінку і, підійшовши до неї, познайомились та запропонували випити. Випили з нею по три чарки горілки і пішли прогулятись. Дійшовши до кола трамваю по вул. Сумській, він залишив ОСОБА_11 з невідомою жінкою, а сам пішов додому.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.11.2017 ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_7 як особу, що вчинила щодо неї вказане кримінальне правопорушення.
Слідчий вважає, що оскільки, вищевказаний предмет викрадений телефон був пристосований та використаний як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення він відповідає критеріям предмету кримінального правопорушення зазначеним у п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України.
Вилучений в ході огляду місця події телефон відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом і зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використані як доказ у кримінальному провадженні. Також у органу досудового розслідування є необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою подальшого проведення товарознавчої експертизи для встановлення розміру завданої злочином матеріальної шкоди.
Слідчий в судовому засіданні підтримала подане клопотання, просила його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явилась, до суду надано рапорт, в якому вказано про прохання власника майна розглядати справу у її відсутність.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
12.11.2017 в ході огляду місця події за адресою: м.Харків, вул. Сумська, 130, де розташований центральний вхід до Харківського машинобудівного заводу «ФЕД», було вилучено предмет злочину мобільний телефон ТМ "Nokia 6310", IMEI НОМЕР_1 .
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 12.11.2017 р. огляду місця події, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на майно, яке вилучене 12.11.2017 року під час огляду місця події, а саме на: мобільний телефон ТМ "Nokia 6310", IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1