Справа № 476/614/17
Провадження №1-кп/472/14/18
О К Р Е М А Д У М К А
"26" березня 2018 р. смт. Веселинове
В провадженні Веселинівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.189, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, що розглядається у складі колегії: головуючої судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
26.03.2018 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 .
В клопотанні прокурор зазначає, що ухвалою слідчого судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.04.2017 р. підозрюваному ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.06.2017 року включно. В подальшому ухвалами судів ОСОБА_1 продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 26.10.2017 року Веселинівським районним судом ОСОБА_1 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.12.2017 року. 21 грудня 2017 року ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 лютого 2018 року, а ухвалою від 06 лютого 2018 року продовжено до 06 квітня 2018 року.
Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що при обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні строку його дії встановлено, що жоден з більш м`яких заходів не може запобігти ризикам продовження ОСОБА_1 злочинної діяльності, вчиненню останнім інших кримінальних правопорушень, переховуванню від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, а також спробам незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі неправдивих свідчень. Зокрема, як зазначає прокурор, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, поєднаних з насиллям над особою, через незначний проміжок часу після засудження Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 18.07.2016 року за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, знову вчинив злочини з корисливих мотивів, має незняті та непогашені судимості; може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, чи вчинити нові кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні прокурор на надав доказів, які обґрунтовують наявність ризиків, вказані в клопотанні. Вказані прокурором ризики лише перераховані, а доказів не надано.
В свою чергу захисником ОСОБА_6 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово з носінням електронного браслету.
До клопотання надав заяву ОСОБА_7 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_1 , який погодився, що вразі обрання його синові ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, надасть приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Також до клопотання надано свідоцтво на право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 (батько обвинуваченого). Також в клопотанні наявне свідоцтво про народження громадянина ОСОБА_8 , 2016 року народження, батьком якого є обвинувачений.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вважаю, що в даному випадку прокурором не доведено, щодо неможливості застосувати до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.
Обвинувачений на момент розгляду клопотання не працює, тримається в Миколаївському слідчому ізоляторі, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки за місцем проживання (має батька, який є інвалідом ІІІ групи безтерміново), також має дитину.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням наведеного, та відповідно до вимог ст.ст. 176-178, 181, 194 КПК України, вважаю за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід - "домашній арешт", який полягає в забороні залишати житло цілодобово з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_1 обов`язків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, а також те, що саме такий запобіжний захід є найбільш доцільним для застосування стосовно обвинуваченого.
Вважаю, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту повністю запобіжить тим ризикам, на які посилається прокурор: обвинувачений перебуваючи у житловому будинку свого батька з електронним браслетом не зможе переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як цілодобово буде перебувати під контролем працівників поліції, і в разі вчинення будь-яких дій, в тому числі і виходу з будинку без дозволу буде затриманий працівниками поліції. Щодо незаконно впливати на свідків, то як вже було зазначено на обвинуваченого необхідно покласти обов`язок утриматися від спілкування зі свідками, і цей обов`язок буде контролювати працівники поліції, і в разі порушення цього обов`язку - обвинуваченому може бути змінено запобіжний захід.
Крім того вважаю за необхідне вказати, що обвинувачений ОСОБА_10 майже рік перебуває під вартою, без вироку суду, незалежних від суду обставин.
У зв`язку з наведеним, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, в свою чергу клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_4