АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/5674/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/160/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідення ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі в режимі відеоконференції з приміщення Державна установа «Криворізька виправна колонія (№80», кримінальне провадження, щодо:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі
"Криворізька виправна колонія (№80), призначене, 03.12.2015р.
вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської
області за.ч.3 ст. ст.15, ч.3 ст.186 , ч.3 ст.186, ч.1 ст.70КК
України у виді позбавлення волі строкомна 5р.
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2018р.
12 січня 2018р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, відмовив у задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України щодо засудженого ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_6
представник установи виконання покарань ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про застосування до нього ст.81 КК України, звільнивши його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що ОСОБА_6 з 17.06.2016р. відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)», за весь період відбування покарання, ОСОБА_6 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 07.10.2015р. отримав догану за відмову від чергування; 08.10.2015р. отримав догану за неохайний зовнішній вигляд; 26.10.2015р. отримав догану за невиконання законних вимог; 17.03.2016р. отримав 10 діб карцера за зберігання заборонених предметів; 10.06.2016р. отримав догану за невиконання законних вимог. За час відбування покарання в КВК № 80 ОСОБА_6 має три заохочення: 24.11.2016 - знято раніше накладене стягнення від 07.10.2015р.; «Подяки» від - 15.06.2017р. та 12.10.2017р., підлягав стягненню 1 раз, отримавши догану від 30.06.2016р. за те, що палив у невстановленому місці.
На момент направлення подання до суду про застосування ст.81 КК України, стягнення були погашені.
Станом на 13.12.2017р. засуджений фактично відбув 2/3 строку покарання.
Суд, приймаючи судове рішення врахував ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2016 р., згідно якої в строк відбування покарання ОСОБА_6 , виходячи з вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахований строк попереднього ув`язнення з моменту затримання з 30.06.2015р. по 17.05.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений станом на 12 січня 2018р. лише стає на шлях виправлення, тому вважає подання начальника установи виконання покарань про його умовно-дострокове звільнення передчасним.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу і доповнення до неї засуджений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу у зв`язку з тим, що вважає її незаконною та необгрунтованою, вказує на те, що суд першої інстанції розглянув подання начальника установи виконання покарань однобічно, не взяв до уваги, що застосовані стягнення щодо нього погашенні, і що за період відбування покарання у Криворізькій виправній колонії має три заохочення і лише одне стягнення за куріння у невстановленому місці.
Вказує, що суд не взяв до уваги думку керівництва колонії про те, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Апелянт вказує на неточності викладені у рішенні суду, при цьому звертає увагу, що станом на час розгляду подання він, з урахуванням строку попереднього ув`язнення, зарахованого йому за правилами ч.5 ст.72 КК України, відбув більш ніж 3р. 5міс., а не 2р. 6 міс., як вказав суд, окрім того вказує, що він був засуджений за умисний тяжкий злочин, а не за умисний особливо тяжкий злочин, як зазначив суд, тому на нього поширюються вимоги п.2 ч.3 ст.81 КК України.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника установи відбування покарань, застосувати до нього ст.81 КК України та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Представник ДУ КВК (№80) ОСОБА_8 , в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, підтримав апеляційні вимоги засудженого ОСОБА_6 , просив їх задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити подання начальника установи та звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування призначеного покарання, оскільки він довів своє виправлення.
Прокурор, який брав участь в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Виходячи з вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи засудженого щодо необґрунтованості судового рішення колегія суддів вважає безпідставними.
Так, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував всі обставини щодо особи засудженого та його ставлення до праці за весь час відбування покарання, тому доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтовані.
Так, суд першої інстанції з огляду на матеріали особової справи встановив, що ОСОБА_6 з 07.07.2015р. перебуває в місцях позбавлення волі, під час утримання в Криворізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допускав порушення вимог режиму утримання за що мав п`ять стягнень (ар.особ. спр.24, 29, 36, 58, 64, 76 ч.2).
З 17.06.2016р. і по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)», притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення правил внутрішнього розпорядку, в теперішній час характеризується позитивно, був заохочений три рази за дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Працює на виробництві установи в цеху «РМЦ», до праці ставиться сумлінно. Завдання виконує вчасно та якісно, що підтверджено характеристикою від 25.10.2017р. та постановами про заохочення та накладення стягнення, довідками про заохочення та стягнення, наявними в матеріалах особової справи (ар.соб. спр.95, 118, 98, 99, 107, 108, 111, 112, ч.2).
Як вбачається з витягу протоколу засідання комісії при Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» №32 від 15.09.2016р, засудженому відмовлено у клопотанні про застосування ст.101 КВК України, щодо переведення до дільниці соціальної реабілітації, з тих підстав, що він не стає на шлях виправлення (ар.особ. спр.96).
Також, засудженому було відмовлено в клопотанні про заміну призначеного покарання більш м`яким, згідно ст.82 КК України у зв`язку з передчасністю, оскільки засуджений тільки стає на шлях виправлення про що свідчить витяг з протоколу засідання комісії при Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» №8 від 16.02.2017р. (ар.особ. спр.105, ч.2).
Суд першої інстанції, ураховуючи наведені обставини дійшов переконання, що засуджений не довів свого виправлення, в розумінні вимог визначених ст. 81 КК України і лише стає на шлях виправлення тому застосування умовно-дострокового звільнення щодо нього є передчасним, з такою думкою погоджується колегія суддів.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому не вбачає підстав для її скасування з доводів зазначених в апеляційній скарзі засудженого.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2018р., якою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , на підставі ст.81 КК України - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4