Справа № 405/2075/17
УХВАЛА
01 листопада 2017 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

адвоката : ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002457 від 02.03.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 вересня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 12 листопада 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки такий термін спливає 12.11.2017 року до призначеної дати судового розгляду.

Прокурор зазначив про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив особливо тяжкий злочин проти життя людини. Вказане є ризиком вчинення нового злочину та скритись від суду.

Адвокат та обвинувачений не заперечили проти клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, судом враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження. Так, обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний із заподіянням смерті іншій особі, що вказує на схильність до вчинення злочинів і є ризиком продовження злочинної діяльності. Судом також взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 до затримання не займався суспільно корисною працею, не має постійного місця проживання, неодружений, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків та вказує на наявність ризику скритись від суду. Разом з цим, суд бере до уваги, що по справі не допитані всі свідки, що є ризиком незаконного впливу на останніх з метою уникнення відповідальності. Вказане приводить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, які передбачені ст.177 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до переконання, що обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність та скритись від суду.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 30 грудня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 30 грудня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3