Єдиний унікальний номер справи 185/6441/17
Провадження № 1-кп/185/100/18
У Х В А Л А
31 січня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001432 від 20 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, у зв`язку з систематичною неявкою до суду останнього.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З`ясувавши думку представника державного обвинувачення, самого обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, ОСОБА_4 є особою, яка раніше судима за аналогічні злочини, вчинила в період іспитового строку нове умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Встановлено, що 03 листопада 2017 року, 04 грудня 2017 року, 19 грудня 2017 року та 05 січня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 до суду не з`являвся, приводом доставлено не було, за місцем проживання був відсутній.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, в поза процесуальний спосіб впливати на ще недопитаний свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити злочинну діяльність, що вимагає застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому суд вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.323, 331, 372, 182, 183, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 березня 2018 року.

Розмір застави визначити у межах від 1 до 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 35240 грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,а саме:

- прибувати до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1