АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/97/18 Справа № 171/37/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.11.2016 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, який є раніше судимий, має постійне місце проживання, має сім`ю, працює, характеризується позитивно, а також відсутність доведеності прокурором обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_8 в той мірі, яка була б доцільна в даному випадку для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий , дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про асоціальну поведінку останнього та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень. Прокурор та слідчий не в повному обсязі довели суду недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, наявному у справі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що слідчим суддею безпідставно не було враховано ризики, передбачені ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні,оскільки на їх підтвердження вказує те, що ОСОБА_8 є особою, яка раніше вчинила злочин, має не зняту й не погашену у встановленому порядку судимість, та вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи на випробувальному терміні, що свідчить про небажання виправлятися та перевиховуватися, також ОСОБА_8 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна, що може спонукати його переховуватися від органів

досудового розслідування, суду та може призвести до наміру незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_8 не має сім`ї, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з правослухняними громадянами в місцях його проживання не встановлено.

Звертає прокурор увагу і на те, що жодних документів на підтвердження працевлаштування підозрюваним суду не надано. У ході розгляду клопотання слідчого і ОСОБА_8 пояснив, що він дійсно працює різноробочим у дитячому садку в м. Одеса, однак зареєстрований та проживає у м. Дніпрі, але слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прийнято до уваги не підтверджений факт працевлаштування підозрюваного у м. Одеса, та зазначено в ухвалі, що у ОСОБА_8 є постійне місце проживання.

Вказує апелянт також і на те, що слідчим суддею при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу взято до уваги відсутність доведеності прокурором обґрунтованості підозри в тій мірі, яка була б доцільна в даному випадку для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, відсутність доведеності прокурором обґрунтованості підозри в подальшому визнана достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також істотні суперечності у судовому рішенні містяться безпосередньо у визнанні судом доведеності ризиків, а саме слідчим суддею зазначено, що прокурором доведено наявність ризиків, які підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити, а саме може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування доведених прокурором ризиків, слідчий суддя зазначив реальну небезпеку з боку ОСОБА_8 для оточуючих,

небажання виправлятись та перевиховуватись, незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення відповідальності, відсутність сім`ї та сталих соціальних зв`язків. А після цього, слідчим суддею зазначено про недоведеність ризику продовження злочинної діяльності, оскільки підозрюваний проживає у сім"ї, має місце роботи, отримує заробітну плату, раніше судимий, відомості про підозру у вчиненні інших правопорушень суду не надано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2018 року за №0000049.
Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_8 , 09.01.2018, приблизно о 08:00 годині разом з ОСОБА_10 перебували біля гаражного приміщення, котре розташоване в гаражному кооперативі в с. Жовте Апостолівського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_11 , та у останніх винник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , повторно, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, за допомогою металевого бруска пошкодили навісний замок воріт гаражу, тим самим незаконно проникли до приміщення гаражу котре розташоване в гаражному кооперативі в с. Жовте Апостолівського району Дніпропетровської області, де у вказаному гаражі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 помітили автомобіль марки «ВАЗ-21033», червоного кольору, котрий належить ОСОБА_11 та у останніх винник злочинний умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ - 21033», червоного кольору. Після того ОСОБА_8 та ОСОБА_10 через незачинені дверцята проникли в салон автомобіля ««ВАЗ - 21033», червоного кольору, 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після цього, за допомогою ключа, що знаходився у замку запалення, запустили двигун автомобіля та виїхали з гаражу на відстані приблизно трьох метрів, тим самим, таємно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 автомобілем, вартістю 20 000 гривень. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 заподіяно майнової шкоди на суму 20 000 гривень. Є ризики передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для застосування такого запобіжного заходу.

10.01.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані не у повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором того факту, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 березня 2018 року, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який крім того скоїв під час випробувального терміну, на який його будо звільнено від відбування покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України. Вищевказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, та наявні ризики, що знаходячись на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме протоколом огляду місця події від 09.01.2018 року, заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , показами потерпілого ОСОБА_11 , протоколом огляду викраденого майна, показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_8 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти до розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, колегія суддів, приймаючи до уваги посилання захисника ОСОБА_7 про протиправне утримання підозрюваного під вартою з 20:20 години 10.01.2018 року, з урахуванням постанови слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 про звільнення ОСОБА_8 з-під варти від 10.01.2018 року та заяви адвоката ОСОБА_7 від 11.01.2018 року про внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться в матеріалах клопотання, а також пояснення адвоката та його підзахисного з цього приводу, вважає за необхідне зарахувати в строк запобіжного заходу термін тримання ОСОБА_8 під вартою з 09 січня 2018 року по 11 січня 2018 року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 березня 2018 року з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 720 (сто п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, взявши його під варту в залі суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_18 , погоджене з прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 березня 2018 року.
Зарахувати в строк запобіжного заходу термін тримання ОСОБА_8 під вартою з 09 січня 2018 року по 11 січня 2018 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 720 (сто п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4