Справа №: 398/3082/17
провадження №: 1-кс/398/473/17
УХВАЛА
Іменем України
"08" вересня 2017 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії клопотання слідчого слідчого відділення Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000720 від 06.09.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.10.2016 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 289 , ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 18.01.2017 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, в іншій частині вирок залишено без змін,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів. Клопотання мотивоване тим, що 06 вересня 2017 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_7 , маючи на меті умисел, спрямований на нетрудове збагачення за рахунок вчинення умисного корисливого злочину, шляхом пошкодження металопластикового вікна проник до приміщення житлового будинку. Після чого ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні будинку, в одній з кімнат відкрито для потерпілого, погрожуючи застосуванням предмету, схожого на електричний шокер та предметом схожим на ручну гранату, заволодів грошовими коштами в сумі 2500 гривень та плазмовим телевізором марки «Samsung». В подальшому ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції, які перешкодили його втечі з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завадили останньому вчинити всі необхідні дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані стороною обвинувачення як напад з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи (розбій), поєднаний із проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, вказав на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що останній зможе безперешкодно залишити місце свого проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, зазначили, що існують ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначив, що підозрюваний на шлях виправлення не став, оскільки вчинив інкриміноване правопорушення в період іспитового строку.
Підозрюваний ОСОБА_6 під час судового засідання свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що його знайомий на ім`я ОСОБА_8 запропонував йому з`їздити на робочій машині ОСОБА_6 « ОСОБА_9 » в село до знайомого. 06.09.2017 року він привіз ОСОБА_8 в село та залишився в машині приблизно в 600-х метрах від будинку, через деякий час побачив, як люди зі зброєю, в камуфльованій формі та балаклавах бігли в сторону машини, він злякався, завів машину та поїхав, але був заблокований машиною «Фольцваген Пассат». Після зупинки на місце водія сів чоловік в камуфльованій формі та вони поїхали до будинку, біля будинку його витягли з машини, затягли у двір будинку та повалили на землю, він лежав на землі на нічого не бачив. Проти клопотання слідчого заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання .
Захисник позицію свого підзахисного підтримала, заперечувала проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що протоколи допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 07.09.2017 року, які були понятими під час огляду місця події є недопустимими доказами, оскільки є абсолютно ідентичними. Крім того, вважає, що підозра необґрунтована, оскільки з показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 вбачається, що дії ОСОБА_13 невірно кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Заслухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про що свідчать додані до клопотання фактичні дані, що містяться в наступних джерелах доказів а саме: протоколі огляду місця події від 06.09.2017, в ході якого вилучено: 2 мобільних телефони VIAAN, мобільний телефон Fly, НTC, Ergo, Nokia, Meizu, сім картка Київстар, спортивні штани та футболка сірого кольору, бейсболка чорного кольору, запальничка Cricket чорно-сірого кольору, зв`язка з чотирьох ключів, звуковий пристрій сірого кольору, таблетки одна пластина «Цитрамон» Дарниця, чохол для паспорта, 12 карток-візиток, навушники чорного кольору, кулькова ручка, два аркуші паперу з записами, талон на мотоцикл, кусачки, жуйка Orbit, чотири монети, три металеві кульки, флеш-карта, паспорт ОСОБА_14 , картонна коробка із запалом до гранати та картонна коробка з корпусом від гранати, грошові купюри у розмірі 2500 гривень по 100 гривень, предмет схожий на звуковий пристрій, аркуш зі слідами рук з телевізора в будинку, предмет схожий на «фомку», чорний пакет з написом «ОТТО» зі зв`язкою ключів та візитною картою, три фрагменти деревини біля вхідних дверей будинку, мобільний телефон чорного кольору марки Nokia, картонна коробка з корпусом від гранати та картонна коробка із запалом до гранати, предмет схожий ззовні на набої в паперовій коробці, аркуш зі слідами рук з передньої лівої дверцяти та заднього лівого крила з легкового автомобіля Lanos, перстень, документи вилучені із салону автомобіля Lanos, пакет з металевими кульками, два балони сірого кольору і магазин до пістолета, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.09.2017 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 07.09.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 07.09.2017 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 07.09.2017 року, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 06.09.2017 року.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Пунктом 5 ч. 2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, раніше судимий 12.10.2016 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 289 , ч.3 ст.185 до 5 років позбавлення волі; 18.01.2017 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, в іншій частині вирок залишено без змін,

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний зможе безперешкодно залишити місце проживання.
Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує його вік та стан здоров`я, вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину та тяжкість покарання, що йому загрожує, а також те, що підозрюваний має постійне місце роботи, з місця роботи характеризується позитивно, одружений, має малолітню доньку, отже має соціальні зв`язки. Слідчий суддя не приймає характеристику з місця проживання підозрюваного як дані, що характеризують особу, зважаючи на дату характеристики. Разом з тим підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, що свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення після призначення покарання не став.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, суд враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Слідчий суддя наголошує, що питання кваліфікації дій підозрюваного не можуть бути предметом розгляду під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. На думку слідчого судді дослідження судом доказової бази, встановлення фактичних обставин вчинення злочину, вини підозрюваного, кваліфікація його дій можливе лише під час розгляду справи судом по суті після завершення досудового розслідування.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість підозрюваного, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: відповідно до пункту 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважують правило поваги до особистої свободи. Пунктом 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» також передбачено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Зважаючи на зазначені вище обставини, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаним ризикам, з урахуванням наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.
За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню. З цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання захисника та підозрюваного про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України вважаю за недоцільне визначати розмір застави, оскільки підозрюваний інкримінується вчинення злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк запобіжного заходу рахувати з 09 год 30 хв 06 серпня 2017 року.
Строк дії ухвали відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України визначити строком на шістдесят днів, тобто до 09 год. 30 хв. 04 листопада 2017 року.
У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1