Ухвала іменем україни 28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року,

встановила:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, клопотаннями та доповненнями до неї, в яких виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху та надано 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах встановленого строку засуджений повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.

Як убачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, не навів обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Засуджений фактично, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, вказує на неналежну оцінку доказів у кримінальному провадженні, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічність і неповноту досудового розслідування та судового розгляду, що відповідно до наведених положень Закону не є підставами для перегляду судових рішень.
При цьому, не враховано положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
ОСОБА_4 фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дана судами першої та апеляційної інстанцій.
Крім того, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України вимоги ОСОБА_4 не узгоджуються з мотивувальною частиною його касаційної скарги, оскільки він просить скасувати вирок Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року, проте його доводи щодо незаконності судових рішень стосуються ухвали Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року. Наведене протиріччя породжує сумніви щодо предмета оскарження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до з ч. 4 ст. 429 КПК України, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

судді:

_____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2