Справа № 296/9061/17
УХВАЛА
Іменем України
21 листопада 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні № 0000077 від 25.04.2017року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасника бойових дій,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернулася адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про зміну запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 11.10.2017 року слідчим суддею Корольовського районного суду застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.11.2017 року ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишена без змін. Вказує на те, що 09.10 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, яка у відповідності до ст. 12 КК України є злочином за який передбачено покарання у вигляд позбавлення волі на строк понад п`ять років. Вказувала на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, стан його здоров`я погіршився, з приводу чого йому надавалась медична допомога бригадою екстреної медичної допомоги та проводився огляд лікарем кардіологом лікувального закладу МОЗ, встановлено діагноз: Ішемічна хвороба серця, з артеріальною гіпертензією. СН- 2а. минула екстрасистолія, у зв"язку з чим вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 тримання під вартою не викликано на даний час об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний клопотання підтримали повністю з викладених у ньому підстав.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечували, вказували на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, у зв"язку з чим просили залишити без змін застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши захисника, підозрюваного, прокурора та слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 09.10.2017 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст.189 КК України.

11.10.2017 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

03.11.2017 р. ухвалою апеляційного суду Житомирської області ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2017 р. залишено без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, інші суттєві обставини.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Згідно практики Європейського суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У п. 52 рішенні ЄСПЛ у справі Ливада проти України від 26.06.2014 року Суд зазначає, що "небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою" (див. рішення справі Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101).

Слід також зазначити, що у п. 219 рішенні ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 Суд вказує, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі "Єчюс проти Литви", N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

При цьому, ЄСПЛ вказує, що "зі спливом певного часу обґрунтована підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи" (див. рішення у справі "Яблонський проти Польщі", N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року).

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкриміновані йому злочинами, передбаченими ч. 3 ст.189 КК України, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання у с. Озадівка, Бердичівського району, Житомирської області, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є учасником бойових дій, по місцю проживання мешканці територіальної громади підписали до суду клопотання взяття ОСОБА_4 на поруки, беручи до уваги стан здоров`я ОСОБА_4 те, що останній потребує постійного прийому ліків, динамічного нагляду лікаря-кардиогола, то вказані обставини дають можливість дійти висновку, що на час розгляду даного клопотання захисника подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не є виправданим, а тому слідчий суддя вважає за можливе змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного і проведення з ним необхідних слідчих дій.

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ряд обов"язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000077 від 25.04.2017року задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 08 грудня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

3) здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

4) утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії, покладений на ОСОБА_7 обов"язків до 8 грудня 2017 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз"яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

У зв`язку із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України має бути негайно звільнений з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, оскільки йому згідно умов обраного запобіжного заходу заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1