Справа № 164/944/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 лютого 2018 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_9 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
22 лютого 2017 року приблизно о 9 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного протиправного заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, діючи з прямим умислом, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_6 , під час словесної суперечки, схопила останню обома руками за плечі та вдарила об стіну будинку, після чого схопила потерпілу за передпліччя обох рук і почала викручувати їх. В подальшому ОСОБА_8 схопила ОСОБА_6 обома руками за светр в області грудної клітки і більше трьох разів вдарила її головою та спиною об стіну будинку, одночасно, тримаючись за светр, наносячи удари в область грудної клітки. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 , взявши віник однією рукою, нанесла подряпини по обличчі ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_8 спричинила потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово медичної експертизи №10 від 27 лютого 2017 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми: струс головного мозку, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також садна правої завушної ділянки голови і верхньої повіки лівого ока; синці правого передпліччя, латеральної і задньо медіальної поверхонь лівого плеча; забій м`яких тканин і піднігтьовий крововилив 4-го пальця лівої руки, які як кожне окремо, так і увесь їх перелік, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Для утворення вищевказаних тілесних ушкоджень, згідно висновку додаткової судово медичної експертизи №22 від 24 березня 2017 року, необхідно не менш, як сім травматичних контактів та які, окрім синця правого передпліччя та забою м`яких тканин і піднігтьового крововиливу 4-го пальця лівої кисті потерпілої, ймовірно утворились у спосіб, показаний потерпілою в ході слідчого експерименту, проведеного за її участю 15 березня 2017 року.
Допитана в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинуваченого ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині заперечила. Зазначила, що визнає лише те, що 22 лютого 2017 року вона, після дзвінка сина ОСОБА_10 , пішла до потерпілої додому. Мала намір поговорити з ОСОБА_6 , яка є сестрою колишньої дружини її сина, з приводу того, що за висновком експертизи ОСОБА_10 не є біологічним батьком дитини, народженої під час шлюбу. Прийшовши до потерпілої додому, вона розповіла це і між ними виник конфлікт, ОСОБА_6 на неї накинулася позаду і била віником, а тому, захищаючись, вона притисла потерпілу до стіни, тілесних ушкоджень їй не на носила. У випадку визнання винуватості, просила звільнити від покарання, застосувавши ЗУ «Про амністію».
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 22 лютого 2017 року приблизно о 9 годині 50 хвилин вона, перебуваючи в себе вдома, почула крик. Вийшовши до дверей побачила ОСОБА_8 , яка голосно обурювалася та нецензурно висловлювалася з приводу того, що дитина виявилася не її сина, а потім схопила її за грудки, витягнула на вулицю, де, шарпаючи, розірвала кофту. Коли вона почала голосно кликати на допомогу, обвинувачена її залишила. Після цього зателефонувала дядьку ОСОБА_11 та викликала поліцію. Оскільки головою дуже вдарилася об стіну, зверталася за медичною допомогою, їй було рекомендовано стаціонарне лікування, але в той день відмовилася від госпіталізації. Проходила лікування з 23 лютого 2017 року по 7 березня 2017 року. Просила обвинувачену покарати відповідно до законодавства.
Незважаючи на заперечення своєї вини, винуватість ОСОБА_8 у вчиненому злочині повністю підтверджується показаннями свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою, зокрема:
-свідок ОСОБА_12 суду показав, що в кінці лютого 2017 року, точної дати не пам`ятає, до нього зателефонувала його племінниця ОСОБА_6 і попросила щоб приїхав до неї. Приїхавши, він побачив, що у потерпілої з правого вуха та над лівим оком текла кров, ОСОБА_13 трималася за голову. Розповіла, що її в хаті, а потім і на вулиці побила ОСОБА_8 , пхала в стіну, наносила удари віником, порвала кофту. Завіз племінницю в лікарню, де їй лікарі надали необхідну допомогу і наполягали лишатися на стаціонарному лікуванні. Однак того дня ОСОБА_6 відмовилася від госпіталізації, бо діти залишилися самі, і з наступного дня протягом десяти днів перебувала в лікувальному закладі. Доповнив, що по приїзду поліції ОСОБА_8 поводила себе зухвало та казала, що то вона побила ОСОБА_6
-свідок ОСОБА_14 суду показав, що 22 лютого 2017 року біля 10 години 43 хвилини проходив повз будинок ОСОБА_6 і бачив, що вони із ОСОБА_8 шарпалися десь протягом двох хвилин. Далі бачив, як обвинувачена взяла віника і замахувалася на потерпілу, яка почала голосно кликати на допомогу. Мав намір викликати поліцію, але вони вже тоді заспокоїлися.
-свідок ОСОБА_15 суду показала, що ОСОБА_8 є її співробітницею і 22 лютого 2017 року вона, прийшовши на роботу біля обіду в збудженому стані сказала, що ходила до ОСОБА_16 , бо виявилося, що її син не є батьком дитини, народженої у шлюбі з сестрою потерпілої, через що побила її та порвала кофту, і від цього отримала адреналін. На обвинуваченій тілесних ушкоджень не було і про те, щоб її ОСОБА_17 била, не казала.
Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожна зокрема, показали, що теж є співробітницями ОСОБА_8 і вони чули про конфлікт між нею та ОСОБА_6 , однак про нанесення тілесних ушкоджень нічого не знають.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що обвинувачена є його матір`ю. Коли він дізнався з результатів експертизи, що не є батьком дитини, народженої в шлюбі із колишньою дружиною, яка є сестрою потерпілої, то повідомив по телефону про це мамі. 22 лютого 2017 року приблизно о 10 годині ОСОБА_8 пішла до ОСОБА_6 і він чув, як між ними відбувся конфлікт, оскільки в обвинуваченої був увімкнений телефон. Чув, як мама казала: «То ти ще мене б`єш?». В подальшому йому ОСОБА_8 розповідала, що ОСОБА_6 била її віником по спині і в неї було садно біля скроні. Доповнив, що обвинувачена з приводу тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні.
Окрім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 лютого 2017 року, де зафіксовано заяву ОСОБА_6 про нанесення їй 22 лютого 2017 року тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (а.п.52);
-висновком експерта №10 від 27 лютого 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 було виявлено закриту черепно мозкову травму: струс головного мозку; садна правої завушної ділянки голови і верхньої повіки лівого ока; синці правого передпліччя, латеральної і задньо медіальної поверхонь лівого плеча» забій м`яких тканин і піднігтьовий крововилив 4-го пальця лівої кисті; підшкірна гематома тім`яної ділянки голови; лівобічна супраорбітальна гематома; забої грудної клітки та верхньо грудного відділу хребта. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок травмуючої дії тупих предметів. ЗЧМТ: струс головного мозку за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров`я ; решта тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , як кожне окремо, так і увесь їх перелік, відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 55-56);
-обставини спричинення тілесних ушкоджень 22 лютого 2017 року обвинуваченою ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_6 детально відтворила під час проведення за її участі 15 березня 2017 року слідчого експерименту та 21 квітня 2017 року додаткового слідчого експерименту (а.п. 57 62, 76 - 78).
-висновком експерта №22 від 24 березня 2017 року, яким встановлено, що для утворення всього переліку тілесних ушкоджень, було необхідно не менш як сім травматичних контактів та які, окрім синця правого передпліччя та забою м`яких тканин і піднігтьового крововиливу 4-го пальця лівої кисті потерпілої, ймовірно утворились у спосіб, показаний потерпілою в ході слідчого експерименту, проведеного за її участю 15 березня 2017 року. (а.п. 65-66).
Системний аналіз наведених доказів в їх сукупності дає суду підстави зробити висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні протиправних дій, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої і такі дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно є пенсіонеркою та потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вказані дані про особу унеможливлюють призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, громадських чи виправних робіт, а тому суд приходить висновку про призначення покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.125КК України і бере до уваги клопотання захисника про звільнення ОСОБА_8 від покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: жіночий светр повернути ОСОБА_6 , два компакт диски для лазерних систем зчитування інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов не заявлений, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,-
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1 700 гривень.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «е» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: жіночий светр повернути ОСОБА_6 , два компакт диски для лазерних систем зчитування інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов не заявлений, запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1