МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/299/16-к
Провадження № 1-кп/480/41/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
потерпілого ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ;
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року за № 0001159 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Светлівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором Зеленогаїської ЗОШ І-ІІІ ступеню, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
встановив:
08 лютого 2016 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області з Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001159, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 лютого 2017 року вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2016 року відносно ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Під час розгляду вказаного кримінального провадження захисник ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти клопотання захисника.
Потерпілий ОСОБА_4 , у судовому засіданні, заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Заслухавши у судовому засіданні сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акта, висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Так, 19.10.2015, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на загальних зборах мешканців с. Степове, яке відбувалося біля будинку культури по вул. Миру в с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив в конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого наніс останній один удар кулаком правої руки в область лівого ока, чим спричинив останній тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_4 відчула сильний фізичний біль.

Згідно з висновком експерта № 1714 від 20.10.2015 та № 231/1714 від 29.01.2016 у ОСОБА_4 виявлено крововилив в області повіка лівого ока та скулової області зліва.

Дане тілесне ушкодження утворилося в результаті одного ударного впливу тупого твердого предмета (не виключається кулаки, обутими ногами).

Строк давнини утворення близько доби до часу первинного огляду.

За ступенем тяжкості виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Утворення тілесного ушкодження при падінні тіла на площу з положення стоячи як з прискоренням так і без прискорення виключається.

Частинами 1, 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку (частини 2, 3, 4, 5 статті 288 КПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 49 Кримінального кодексу України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.
Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 8 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у спричиненні 19 жовтня 2015 року умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Отже, під час судового розгляду кримінального провадження 23 січня 2018 року минуло більше ніж два роки з дня вчинення 19 жовтня 2015 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Крім цього, відповідно до вимоги про судимість, поданої стороною захисту, ОСОБА_5 іншого злочину не вчинив, ухилення від слідства та суду не допускав.
За таких обставин, суд вважає, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає закриттю.
У зв`язку із закриттям кримінального провадження, цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 661 грн. 26 коп., заявлений у кримінальному провадженні № 0001159, слід залишити без розгляду, що не позбавляє права потерпілого звернутись із даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001159, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1

23.01.2018