Справа № 357/173/18
1-кп/357/511/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2018 м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:
17 грудня 2017 р. близько 5 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні СТО «Техноцентр» що по вул. Польова, 84 у м. Біла Церква Київської області, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, використовуючи сокиру розбив скло вхідних дверей кабінету потерпілого ОСОБА_5 який розташований на другому поверсі СТО «Техноцент» за вказаною адресою, після чого відкривши двері проник до кабінету та за допомогою ключа, який зберігався в шухляді стола, про що ОСОБА_4 знав, відчинив сейф звідки викрав грошові кошти в сумі 46823 грн. та 2990 дол. США, що згідно курсу валют НБУ на 17.12.2017 р. становить 81955 грн. 91 коп., що належать потерпілому.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 128778 грн. 91 коп., що являється значною шкодою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 17 грудня 2017 р. близько 5 години, перебуваючи в приміщенні СТО «Техноцентр» що по вул. Польова, 84 у м. Біла Церква, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, використовуючи сокиру розбив скло вхідних дверей кабінету потерпілого ОСОБА_5 , який розташований на другому поверсі СТО «Техноцент», після чого відкривши двері проник до кабінету та за допомогою ключа, який зберігався в шухляді стола, про що він знав, відчинив сейф звідки викрав грошові кошти в сумі 46823 грн. та 2990 дол. США., належних потерпілому. Після цього він з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Суму викрадених гривень та доларів США визнає, не оспорює. Фактичні обставини кримінального провадження визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.3 КК України, визнає, не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить вибачення у потерпілого, суд суворо не засуджувати. Цивільний позов визнає.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди потерпілого, обвинуваченого, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у інше приміщення, що завдала значної шкоди потерпілому.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 перебуває під наглядом лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю. На обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посердньо, не судимий в силу ст. 89 КК України, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, офіційно не працює, думку потерпілого щодо суворого покарання обвинуваченого, досудову доповідь відділу з питань пробації про середній ризик вчинення повторного злочину, середній ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції ч.3 ст. 185 КК України..

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначеного ОСОБА_4 більш м`якого покарання, у т.ч. із застосуванням ст. 75 КК України, буде недостатнім для його можливого виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, оскільки він вчинив тяжкий корисний злочин, завдавши своїми діями потерпілому значної шкоди, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а ті що є, не є стримуючим фактором його поведінки. Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання, із передбачених санкцією ч.3 ст. 185 КК України, на переконання суду, не буде відповідати пропорційності вчиненого і покарання через його суворість, враховуючи обставину, яка пом`якшує його покарання, його відношення до вчиненого, що він в силу ст. 89 КК України не судимий.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про стягнення із обвинуваченого завданого матеріального збитку у розмірі 128778 грн. 91 коп., суд, на підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 128,129 КПК України, вважає позов підлягає задоволенню частково. Із обвинуваченого на користь потерпілого має бути стягнуто 70372 грн. 91 коп., враховуючи що в ході досудового розслідування у обвинуваченого було вилучено 22773 грн., 1300 дол. США, які слідчим визнані речовими доказами, на них слідчим суддею накладений арешт, вони передані на зберігання до ГУ НП в Київській області за квитанцією № 000457 від 14.02.2018 р., вони підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 174 КПК України ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 22.12.2017 р. про накладення арешту на майно: грошові кошти - 22773 грн., 1300 дол. США, мобільний телефон Nokia 3, які вилучені 20.12.2017 р. під час огляду місця події, слід скасувати.

Речові докази: грошові кошти - 22773 грн., 1300 дол. США, які передані за квитанцією № 000457 від 14.02.2018 р. до ГУ НП в Київській області, слід повернути потерпілому ОСОБА_5 ; мобільний телефон Nokia 3, переданий за квитанцією № 120/1 2018 від 31.01.2018 р., на зберігання до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, враховуючи думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 20.12.2017 р. затриманий, 22.12.2017 р. стосовно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 березня 2018 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк досудового тримання його під вартою з 20 грудня 2017 р. до 13 березня 2018 р.

Залишити відносно ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу попередній запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданого матеріального збитку 70372 грн. 91 коп.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 22.12.2017 р. про накладення арешту на майно: грошові кошти - 22773 грн., 1300 дол. США, мобільний телефон Nokia 3, які вилучені 20.12.2017 р. під час огляду місця події, скасувати.

Речові докази: грошові кошти - 22773 грн., 1300 дол. США, які передані за квитанцією № 000457 від 14.02.2018 р. до ГУ НП в Київській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 ; мобільний телефон Nokia 3, переданий за квитанцією № 120/1 2018 від 31.01.18 р., на зберігання до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області