Справа №: 398/1947/17
провадження №: 1-кп/398/153/18
ВИРОК
Іменем України
"08" лютого 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001124 від 25.04.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2017 року в період часу з 09 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував в гостях у ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, скориставшись відсутністю уваги потерпілої, яка на нетривалий проміжок часу виходила з будинку, впевнившись, що його дії ніким помічені не були, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Nokia» 206 білого кольору, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1580 від 25 травня 2017 року, становить 500 гривень 00 копійок, що належить потерпілий ОСОБА_6 . В подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 близько 11 години 24 квітня 2017 року з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 500 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі, фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається, просив суворо його не карати та заявив про застосування до нього амністії відповідно до пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має двох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілому.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання на обвинуваченого скарг та заяв не надходило, що характеризує його з позитивної сторони, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб середній, тому існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, враховуючи щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини та враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, яке на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Під час судового провадження обвинувачений заявив про застосування до нього п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні двох дітей, яким не виповнилося 18 років. Прокурор не заперечував проти застосування щодо обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» за наявності для цього підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Так, відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами. З огляду на викладене, враховуючи думку всіх учасників процесу, відсутність застережень, зазначених у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році", та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений на день набрання чинності зазначеним законом має дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося 18 років та відносно яких обвинувачений не позбавлений батьківських прав.
Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні №0001124 від 25.04.2017 року за проведення судово-товарознавчої експертизи №1580 від 25.05.2017 року в розмірі 170 грн 00 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia» 206 білого кольору, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1