ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3426/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4,5 ст. 27, ч .2 ст. 146, ч. 4,5 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 296, ст. 340 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лісоводи, Городоцького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ст. 340 КК України;

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва , відповідно до ухвали суду від 29.03. 2018 року, проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4,5 ст. 27, ч .2 ст. 146, ч. 4,5 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 296, ст. 340 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ст. 340 КК України;

Головуючим суддею у судовому засіданні, у зв"язку з її перебуванням у черговій відпустці, поставлено на обговорення питання щодо продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , строк дії якого спливає 03 травня 2018р.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , думку яких підтримали потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вважали необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 посилаючись на продовження існування ризиків, встановлених раніше, а саме: можливість переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, просили врахувати те, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_9 вчинений у формі складної співучасті та наявний конкретний суспільний інтерес, а головне непоправні наслідки вчиненого - посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров"я особи, які відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_9 ОСОБА_8 вирішення даного клопотання покладалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який продовжувався відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва, в ході підготовчого судового засідання, до 03 травня 2018 року зокрема.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі понад п"ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши тримання обвинуваченого під вартою.

На даний час судове провадження триває, потерпілі та інші учасники кримінального провадження не допитані, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних осіб.

Таким чином суд вважає доведеним наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки достатні стримуючи фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

На думку суду, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченому злочини вчинені у формі складної співучасті, у випадку доведеності винуватості йому загрожує покарання у виді позбавлення волі понад п"ять років , дані про його особу, зокрема, те, що обвинувачений не зайнятий суспільно корисною працею, його віку та стану здоров`я, а головне непоправні наслідки вчиненого - посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Таким чином, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, наявність міцних соціальних зв`язків за відсутності будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_9 , судом на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Питання вирішено судом з принципу суворого контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені та врахування практики ЄСПЛ, продовження дії запобіжного заходу відбулось не «автоматично», судом з`ясовано питання про наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішенням Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року, справа "Харченко проти України", ст.ст.177,178, 314-317 КПК України, суд У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ст. 340 КК України; запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02.06.2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурорам та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_10