04.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/1760/17
Провадження №1-кп/205/371/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 22.12.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001282
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, українки, громадянки України, яка має середню-спеціальну освіту, не працюючої, розведеної, яка має на утримані малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судиму, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника

потерпілого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 22 грудня 2016 року близько 08 годині ЗО хвилин керуючи власним технічно справним автомобілем «Хюндай Акцент» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул. Набережній Заводській з боку вул. Ударників в напрямку Кайдацького мосту в Новокодацькому районі міста Дніпро.

Під час свого руху, ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та?її змінам, не обрала таку швидкість руху керованого нею автомобіля, за якої вона мала би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобіля, в наслідок чого, виїхала на зустрічну смугу руху, де скоїла зіткнення з автомобілем «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався в зустрічному напрямку.

Далі автомобіль «Хюндай Акцент», у некерованому стані продовжив свій рух, де скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Скорпіо» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку з автомобілем «Деу Ланос».

Від даного зіткнення автомобіль «Форд Скорпіо» в некерованому стані продовжив свій рух далі та скоїв зіткнення з автомобілем «Кіа Ріо» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10 , яка рухалась в попутному напрямку з автомобілем «Деу Ланос», під керуванням водія ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 571е від 27 лютого 2017 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, садна та синця верхньої повіки ліворуч, садна лобно-скроневої області ліворуч, закритого уламкового перелому крижі вертлугової западини ліворуч, закритого перелому голівки лівого стегна, закритого перелому ості підвздохвинної кістки ліворуч, двохлодижкового перелому правого гомілковостопного суглобу, забійної рани правого колінного суглобу, численні садна лівого колінного суглобу та правої гомілки, що за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення степеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Хюндай Акцент» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила згідно висновку судової авто- технічної експертизи № 6/10.1-147 від 22 лютого 2017 року вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 12.7 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_3 та ПАТ «Київський страховий дім» було заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Допитана у якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро покаялась та суду пояснила, що дійсно вона при викладених у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та в зазначений час, керувала автомобілем «Хюндай Акцент» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, втративши керування здійснила зіткнення з автомобілем «Форд Скорпіо» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку з автомобілем «Деу Ланос» під керуванням водія ОСОБА_7 , та надалі від даного зіткнення автомобіль «Форд Скорпіо» в некерованому стані продовжив свій рух далі та скоїв зіткнення з автомобілем «Кіа Ріо» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10 , яка рухалась в попутному напрямку з автомобілем «Деу Ланос», під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Крім того, вона пояснила, що частково визнає заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов, вважаючи заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, значним чином завищеними. В частині відшкодування матеріальних збитків, повинна повністю відшкодувати страхова компанія у якій вона була застрахована.

Разом з цим, обвинувачена звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від відбування покарання та застосування положень ЗУ «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що вона має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої не позбавлена батьківських прав.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 22 грудня 2016 року, він керував автомобілем «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Набережній Заводській в м. Дніпро де, на смугу його руху виїхав автомобіль «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 який здійснив зіткнення з автомобілем «Форд Скорпіо», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який, в свою чергу, від отриманого удару здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа Ріо», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який в подальшому, у зв`язку з отриманим ударом, був в некерованому стані та скоїв з ним зіткнення, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження.

Крім того, потерпілий ОСОБА_7 підтримав пред`явлений цивільний позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити, а також просив про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 не суворого покарання, що не пов`язане з позбавленням волі та не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від відбуття покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Представник цивільного відповідача ПАТ «Київський страховий дім» до суду не з`явився, неодноразово був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду зазначеного кримінального провадження, заперечень на позовну заяву потерпілого до суду не надав, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників судового засідання, з метою дотримання положень ст.28 КПК України, суд вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності представника цивільного відповідача.

Окрім показів обвинуваченої та потерпілого, судом по справі досліджено письмові докази, а саме:

- із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми і фото-таблиці до нього від 22.12.2016 року слідує, що місцем огляду ділянка місцевості розташована на вул. Набережна Заводська в районі е/о №323 на якій відбулося зіткнення автомобілів «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , автомобіля «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , автомобіля «Форд Скорпіо» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 та автомобіля «Кіа Ріо» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10

- висновком судової авто-товарознавчої експертизи №ZUs090217 від 20.02.2017 року встановлено, що ринкова вартість автомобілю «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 22 грудня 2016 року с технічної точки зору складає - 122901 грн. 66 коп. При цьому, вартість ремонтних робіт з урахуванням коефіцієнту зносу, складає - 85998,15 грн.;

- згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.02.2017 року зі схемою та фото-таблицею до нього, учасниками події, яка мала місце 22.12.2016 року було показано механізм дорожньо-транспортної пригоди;

- згідно висновку судової авто-технічної експертизи №6/10.1-147 від 22.02.2017 року, водій ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог п.12.1 ПДР України і у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй їх виконати, що з технічної точки зору знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. При цьому, в діях водія ОСОБА_7 не вбачається невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України. Водії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились в аварійній дорожньо-транспортній обстановці, що свідчить про те, що з технічної точки зору вони не мали можливості уникнути ДТП шляхом застосування екстреного гальмування;

- згідно висновку судово-медичної експертизи за №571е від 22.02.2017 року, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді :закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, садна та синця верхньої повіки ліворуч, садна лобно-скроневої області ліворуч, закритого уламкового перелому крижі вертлугової западини ліворуч, закритого перелому голівки лівого стегна, закритого перелому ості підвздохвинної кістки ліворуч, двохлодижкового перелому правого гомілковостопного суглобу, забійної рани правого колінного суглобу, численні садна лівого колінного суглобу та правої гомілки, що за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

- згідно з постановами слідчого в СВ ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 22.12.2016 року, речовими доказами, у вказаному кримінальному провадженні визнано:

* автомобіль «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ;

* автомобіль «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

Заслухавши надані обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 , пояснення, дослідивши зазначені письмові докази, суд вважає що вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, при обставинах викладених у вироку, доведена повністю ті її необережні дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ч.1 ст.286 КК України кваліфіковано вірно.

По справі потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_3 та ПАТ «Київський страховий дім» було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди:
-з ПАТ «Київський страховий дім» на суму 100 000 гривень;

-з ОСОБА_3 на суму 26451,66 гривень;

Про відшкодування витрат за шкоду заподіяну життю і здоров`ю:
-з ПАТ «Київський страховий дім» на суму 25 925,67 гривень;

про відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності:

-з ПАТ «Київський страховий дім» на суму 57 600 гривень;

Про відшкодування моральної шкоди:
-з ПАТ «Київський страховий дім» на суму 1273,04 гривень;

-з ОСОБА_3 на суму 198 726,96 гривень;

Про відшкодування витрат на правову допомогу:
-з ОСОБА_3 у сумі 12 000 гривень.

Виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПАТ «Київський страховий дім» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до висновку ВС України у справі №6-2808цс 15 від 20.01.2016 року потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права на відшкодування шкоди, шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав.

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2204222 від 09.12.2016 року, цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ «Київський страховий дім» в межах ліміту: за заподіяну шкоду життю і здоров`ю у сумі 200 000 гривень на одного потерпілого та за заподіяну шкоду майну у сумі 100 000 гривень.

Як вбачається з заяви потерпілого ОСОБА_7 до ПАТ «Київський страховий дім» (вх.№1727 від 10.07.2017 року), останній звернувся до цивільного відповідача з вимогою про відшкодування шкоди в межах ліміту, передбаченого договором страхування між ОСОБА_3 та ПАТ «Київський страховий дім».

Відповідно п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

1)у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

2)у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

У зв`язку з тим, що цивільним відповідачем не було надано відповіді про задоволення або відмову в наданні страхових виплат у строки, передбачені ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», будь-яких заперечень з приводу заявленого цивільного позову до суду не надходило, суд вважає, що право потерпілого на отримання страхових виплат було порушено, у зв`язку з чим, останній правомірно звернувся з позовом до ПАТ «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінивши докази, надані потерпілим ОСОБА_7 на підтвердження матеріальних витрат на суму 152 377,33 гривень, суд вважає її частково не доведеною, та, відповідно, вказана сума підлягає частковому відшкодуванню потерпілому виходячи з наступного.

Так, за розрахунками потерпілого ОСОБА_7 вказана сума складається з витрат на лікування у розмірі 25 925,67 гривень, витрат на проведення судової експертизи у розмірі 1750 гривень, витрат на евакуацію транспортного засобу та зберігання його на штраф-майданчику у сумі 1800 гривень, з якими суд, за наявності документальних підтверджень, які були безпосередньо досліджені в судовому засідання, погоджується та вважає вказані суми доведеними.

Що стосується вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування суми матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 122 901,66 гривень, суд не може погодитись з вказаною сумою матеріальних збитків, оскільки згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №ZUs090217 від 20.02.2017 року, ринкова вартість автомобілю «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 22 грудня 2016 року с технічної точки зору складає 122901 грн. 66 коп. При цьому, вартість ремонтних робіт з урахуванням коефіцієнту зносу складає 85998,15 грн.. Відтак, оскільки вартість ремонтних робіт з урахуванням коефіцієнту зносу не перевищує ринкову вартість автомобілю «Деу Ланос», то, в розумінні п. 30.1 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказаний транспортний засіб не є фізично знищеним, відтак, фактична сума спричинених збитків потерпілому дорівнює сумі ремонтних робіт з урахуванням коефіцієнту зносу та складає 85998,15 гривень.

Крім цього, як зазначає потерпілий ОСОБА_7 у цивільному позові, батьком обвинуваченої ОСОБА_3 було добровільно відшкодовано суму 6 000 гривень, що не було враховано останнім при визначенні суми матеріальної шкоди.

Враховуючи зазначене, стягненню з відповідачів підлягає доведена потерпілим, сума витрат на лікування яка складає 25 925 гривень 67 копійок та сума матеріальних збитків яка складає 89548 гривень 15 копійок.

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності, суд виходить з положень п.26.2 ст.26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

На підтвердження заявлених вимог потерпілим ОСОБА_7 було надано довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №644376 від 26.04.2017 виданої ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності міністерства охорони здоров`я України», яка засвідчує, що ОСОБА_7 має другу групу інвалідності з 20.04.2017 року.

Згідно зі ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» - установити у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Таким чином, суд не може погодитись з розрахунками потерпілого ОСОБА_7 , оскільки подія мала місце 22.12.2016 року, а тому, вказану суму слід розраховувати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік», відтак, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим фактично складає 28 800 гривень, у зв`язку з чим, позовні вимоги потерпілого в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Стосовно стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 суму витрат на правову допомогу у сумі 12 000 гривень, суд виходить із положень ч.2 ст.120 КПК України, відповідно до якої витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Відповідно до ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги потерпілого в цій частині та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 понесені ним процесуальні витрати на правову допомогу у повному обсязі.

Щодо відшкодування суми моральної шкоди, відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди з цивільного відповідача ПАТ «Київський страховий дім», з урахуванням положень ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає заявлену суму в 1273,04 гривні такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_3 на загальну суму 198 726,96 гривень, суд вважає її необґрунтовано завищеною та такою, за відсутності належних доказів, що не відповідає фактично понесеними душевними хвилюваннями та глибиною страждань, які поніс потерпілий ОСОБА_7 у зв`язку з отриманими тілесними пошкодженнями з необережної вини обвинуваченої ОСОБА_3 , на підставі чого, суд вважає, що сума 50 000 гривень буде співрозмірною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим, цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного нею діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, який раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину. Крім того, судом враховано і позицію потерпілого ОСОБА_7 , який просив про несурове покарання для обвинуваченої.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без її ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за можливе призначити їй покарання у вигляді штрафу, без застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п.«в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст.85 КК України - на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

На підставі викладеного, враховуючи заявлене обвинуваченою ОСОБА_3 клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», а також те що остання має на утримані неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлена батьківських прав, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та звільнити її від відбування призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПАТ «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 89 548 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) гривень 15 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 25 925 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 67 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування.

Стягнути з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 28 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот» гривень в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності.

Стягнути з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 1273 (тисяча двісті сімдесят три) гривні 04 копійки в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 48 726 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять шість) гривень 96 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 12 000 (дванадцять тисяч гривень) в рахунок витрат на правову допомогу.

Речові докази:

* автомобіль «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 вважати повернутим за належністю;

* автомобіль «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -