Ухвала іменем україни 26 жовтня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник звернувся до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам

ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 04 жовтня

2017 року її було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.

У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що касаційна скарга

не містила правового обґрунтування незаконності вироку апеляційного суду з підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 438 КПК, на які посилалася захисник, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419, 420, 436 КПК у їх взаємозв`язку та необхідності скасування згаданого судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

У межах встановленого строку захисник повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, однак, як вбачається з її змісту, не усунув усі недоліки, зазначені в ухвалі ВССУ від 04 жовтня 2017 року.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Положення ст. 438 КПК визначають, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:

істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При цьому, при вирішенні питання про наявність таких підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, посилаючись формально на незаконність вироку апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 421 КПК), неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК) та невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, захисник у касаційній скарзі

не навів правового обґрунтування заявлених вимог щодо необхідності зміни оскаржуваного судового рішення та не зазначив, у чому полягає його незаконність чи необґрунтованість відповідно до ст. 438 КПК і з урахуванням відповідних положень статей 370, 412-414, 420 цього Кодексу

у їх взаємозв`язку.
Вказуючи на неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, захисник лише формально посилається на положення ч. 1 ст. 75 КК у той же час не вказує, у чому конкретно полягає це порушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи суворість. Касаційна скарга

не містить доводів, які би ґрунтувалися на положеннях ч. 1 ст. 414 КПК (як щодо виду призначеного покарання, так і щодо його розміру). Відповідно, вимоги захисника щодо пом`якшення покарання, призначеного засудженому є необґрунтованими.
Відповідно до правил ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Відсутність у ній згаданих обґрунтувань перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк.

Оскільки захисник не усунув усіх недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:

повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року стосовно

ОСОБА_5 разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3