Справа № 462/235/17
У Х В А Л А
04 січня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «УРЗ» та ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,

встановив:
Постановою старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 14.11.2017 року було закрито кримінальне провадження № 0004386 від 27.12.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Скаржники ТОВ «УРЗ» та ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді зі скаргою, в якій просять визнати незаконною постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 24.06.2017 року про закриття кримінального провадження та скасувати її, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова старшого слідчого була винесена з порушенням вимог КПК України.

Скаржник ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах ТОВ «УРЗ», будучи його директором, у судовому засіданні скаргу підтримав, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КПК України.

Старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проти скарги заперечив, зазначивши, що скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши скаржника, старшого слідчого, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що старшим слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004386 від 07.12.2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України за фактом вчинення арбітражним керуючим ліквідатором ВАТ «Львівська макаронна фабрика» ОСОБА_6 незаконних дій щодо майна на яке накладено арешт.

14.11.2017 року оскаржуваною постановою старшого слідчого було закрито кримінальне провадження № 0004386 від 27.12.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Під час проведення досудового слідства було встановлено, що 21.01.2011 року постановою слідчого в особливо важливих справах СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 був накладений арешт на нерухоме майно ВАТ «Львівська макаронна фабрика» у вигляді нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Городоцька,170 у межах кримінальної справи № 181-0221 за обвинуваченням голови правління ВАТ «Львівська макаронна фабрика» ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2, 222 ч. 2 КК України та інших /а.с.133,134 кримінального провадження/.

10.01.2012 року постановою господарського суду Львівської області (справа № 8/29 за заявою ВАТ КБ «Надра» про банкрутство ВАТ «Львівська макаронна фабрика) було постановлено: ВАТ «Львівська макаронна фабрика» визнати банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру; призначити ліквідатором у справі арбітражного керуючого ОСОБА_6 /а.с.22,23 кримінального провадження/.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній до 19.01.2013 року) передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядженням майном такого боржника. Накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Отже, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обмеження його активів підлягають скасуванню. Це пов`язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута. Тому майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 27.09.2017 року в справі № 8/29 за заявою ВАТ КБ «Надра» про банкрутство ВАТ «Львівська макаронна фабрика» /а.с.320-322/.

В силу вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вищезазначена постанова є обов`язковою для всіх державних органів, юридичних та фізичних осіб, зокрема і для органів досудового розслідування.

Крім того, з аналізу ст. 388 КК України слідує, що основний безпосередній об`єкт злочинів, передбачених цією статтею КК України, є порядок забезпечення нормальної діяльності органів державної влади, які виконують судові акти та інші рішення уповноважених органів, а додатковий - власність.

З об`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений у таких формах: 1) розтрата; 2) відчуження; 3) приховування; 4) підміна; 5) пошкодження; 6) знищення; 7) інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано; 8) порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено; 9) здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Незаконним діям щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації, повинне передувати відповідне рішення уповноваженого органу.

Не утворюють складів злочинів, передбачених ст. 388 КК, правомірні дії з арештованим чи конфіскованим майном, які передбачені чинним законодавством.
Так, реалізація арештованого майна є правомірною, якщо вона здійснюється уповноваженою особою шляхом його продажу після відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури.

Таким чином, у діяннях арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ «Львівська макаронна фабрика» ОСОБА_6 не може бути складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, оскільки вона, реалізовуючи арештоване майно ВАТ «Львівська макаронна фабрика», арешт на яке був накладений ще до відкриття ліквідаційної процедури вказаного господарського товариства, діяла відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що також, підтверджується ухвалою господарського суду Львівської області від 06.02.2017 року в справі № 8/29 /а.с.308-314 кримінального провадження / та актом Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 22.06.2017 року № 14 позапланової перевірки арбітражного керуючого, за результатами якої встановлено, що під час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ВАТ «Львівська макаронна фабрика» арбітражним керуючим ОСОБА_6 вимоги законодавства не були порушені /а.с.325-327 кримінального провадження/.

Слідчий суддя критично ставиться до твердження скаржника про неповноту досудового розслідування та про те, що старшим слідчим ОСОБА_5 не були проведені всі слідчі (розшукові) дії, з огляду на таке.

Не може вважатися обґрунтованим та законним кримінальне переслідування, одним з елементів якого є проведення слідчих (розшукових) дій, особи, відносно якої в органу досудового розслідування є всі необхідні, достатні докази, котрі вказують на відсутність у діях цієї особи складу злочину, а саме по собі таке переслідування не буде відповідати завданням кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України та може призвести до порушення конституційних прав зазначеної особи.

Враховуючи наведене, проаналізувавши всі докази, прихожу до висновку, що у задоволенні скарги з підстав, зазначених у ній слід відмовити, оскільки оскаржувана постанова винесена старшим слідчим відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «УРЗ» та ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.