Справа № 308/7452/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області (на даний час Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області) ОСОБА_5 від 14 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000208
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області (на даний час Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області) ОСОБА_5 від 14 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000208.
Скаржник просив: поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що копія постанови слідчого потерпілому не вручалась і не надсилалась, а була вручена йому як представнику потерпілого 20.07.2017, однак, він не мав можливості одразу проаналізувати оскаржувану постанову та підготувати на неї вмотивовану скаргу, оскільки з 23 по 31 липня 2017 року перебував у відпустці за межами України, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті для виїзду за кордон й у зв`язку з чим, строк на подачу скарги на постанову слідчого пропущено з поважних причин;скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області (на даний час Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області) ОСОБА_5 від 14 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000208 та направити матеріали цього провадження прокурору для організації провадження досудового розслідування, оскільки вважає таку незаконною.
Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань, заяв до суду не подавав. Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути подану скаргу за його відсутності, підтримує викладені вимоги в повному обсязі та просить її задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про день та час розгляду скарги. Їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали провадження додані до скарги, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, у ході розгляду скарги встановлено, що постанова слідчого від 14.12.2014 року, була отримана адвокатом потерпілого ОСОБА_3 тільки 20.07.2017 року, а з 23.07.2017 по 31.07.2017 року останній перебував у відпустці за кордоном, тому не міг подати вмотивовану скаргу на вказану постанову.
Відповідно до ч1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно ч.1 ст.24 кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того положення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у частині права на справедливий судовий розгляд справи.
З огляду на наведене суд вважає поважними причини пропущення строку для оскарження вказаної постанови.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 - 308.
Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України. Скарги на рішення про закриття кримінального провадження, розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Як слідує з поданої скарги, 10.08.2012 року, за фактом заподіяння невстановленими особами майнової майнової шкоди ПП ОСОБА_4 , було винесено постанову про порушення кримінальної справи, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України.
14.01.2013 року вказану кримінальну справу внесено до ЄРДР за № 0000208 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України та розпочато досудове розслідування. За результатом проведеного досудового розслідування, 04.04.2014 року слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях Крушельницької ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.07.2014 року вказану постанову слідчого було скасовано.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим не усунуто недоліки досудового розслідування, на які було вказано в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.07.2017, якою була скасована попередня постанова слідчого від 04.04.2017 про закриття даного кримінального провадження №0000208. Зокрема: у постанові викладений лише зміст показань потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без надання їм належної правової оцінки; незважаючи на те що показання вказаних осіб містять розбіжності щодо обставин оформлення та видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на квартиру, слідчим не з`ясовані причини таких розбіжностей шляхом проведення одночасних допитів цих осіб; слідчим не надано жодного правового аналізу ряду судових рішень, про які зазначав потерпілий ОСОБА_4 , і які стосуються питання щодо права власності на квартиру. В постанові також, зазначено, що в даному випадку виникли цивільно-правові відносини, спори в яких належить до компетенції суду, при цьому, слідчий не зазначив які саме, між ким та із приводу чого такі виникли.
Натомість постановою слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_5 від 14.12.2014 року дане кримінальне провадження повторно закрите у зв`язку з відсутністю складу злочину.
Наведене свідчить про допущену слідчим неповноту та однобічність досудового розслідування при з`ясуванні обставин кримінального провадження й оцінці доказів у ньому, що призвело до прийняття невмотивованої, передчасної та незаконної постанови.
Крім того, копія постанови слідчого потерпілому не вручалась і не надсилалась, а була вручена ОСОБА_3 , як представнику потерпілого 20.07.2017, хоча дата винесення постанови 14.12.2014 року.
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається скаржник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема слідчим залишено поза увагою очевидні розбіжності в показаннях щодо обставин справи: не надано належної правової оцінки показанням ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; незважаючи на те що показання вказаних осіб містять розбіжності щодо обставин оформлення та видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на квартиру, слідчим не з`ясовані причини таких розбіжностей шляхом проведення одночасних допитів цих осіб; слідчим не надано жодного правового аналізу ряду судових рішень, про які зазначав потерпілий ОСОБА_4 , і які стосуються питання щодо права власності на квартиру.
У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та з`ясування зазначених нею обставин.
Слідчим жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надано.
Слідчий суддя звертає увагу, що п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки складу кримінального правопорушення в діях якої конкретної особи відсутні.
Крім того, відсутність матеріалів досудового розслідування позбавляє суд можливості дослідити ці матеріали та встановити правомірність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.
Тому суд бере до уваги твердження адвоката ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі і вважає необхідним постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала ( ст.307 КПК).
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області (на даний час Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області) ОСОБА_5 від 14 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000208 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області (на даний час Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області) ОСОБА_5 від 14 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000208 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1