УХВАЛА

Колегія суддів Касаційного кримінального суду
Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 22 грудня 2017 року заяву захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 5 червня 2001 року за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и л а:
У заяві захисник ОСОБА_5 порушує питання про перегляд постановленої щодо ОСОБА_4 ухвали Верховного Суду України від 5 червня 2001 року за нововиявленими обставинами. При цьому захисник заявив клопотання про поновлення строку подання заяви.
Перевіривши заяву, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку.
Проте подана захисником заява з клопотанням про поновлення строку її подання не містить обґрунтованих підстав для цього. Посилання ОСОБА_5 на те, що лише 24 листопада 2017 року за письмовою згодою засудженого було укладено договір про надання правової допомоги не можна визнати прийнятними, оскільки засуджений не був позбавлений можливості звернутись за правовою допомогою в межах процесуального строку, визначеного ст. 461 КПК. Даних, які б свідчили щодо протилежного у клопотанні немає. Таким чином, переконливих аргументів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого тримісячного строку на оскарження у клопотанні захисника не наведено.
Крім того, право на оскарження судових рішень є похідним від права на звернення до суду за захистом, а тому самфакт укладення договору про надання правової допомоги лише 24 листопада 2017 року (більш ніж через шістнадцять років після постановлення касаційним судом щодо ОСОБА_4 рішення) у даному випадку не є само по собі підставою для поновлення строку захиснику в інтересах засудженого. Інших обґрунтувань щодо поважності причин пропуску такого строку клопотання не містить.
За таких обставин суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали Верховного Суду України від 5 червня 2001 року за нововиявленими обставинами.
Тому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК зазначена заява разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.
До того ж, як убачається зі змісту поданої заяви, в ній фактично не наведено обґрунтувань на підтвердження існування саме нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, та які є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку глави 34 вказаного Кодексу. Також вимоги захисника, викладені в прохальній частині заяви, не узгоджуються зі ст. 467 КПК (рішення, які можуть бути прийняті судом за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, ч. 5 § 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_5 в поновленні строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Верховного Суду України від 5 червня 2001 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3