28.12.2017 Справа №363/307/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000030 щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, судимого 25.12.2013 року вироком цього ж суду від 25 лютого 2013 року за ч. 1 ст. 249 КК України до сплати штрафу в розмірі 1 700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,
встановив:
26.09.2014 року близько 5 год. 30 хв. ОСОБА_4 на Канівському водосховищі р. Дніпро неподалік від острова Великий, на порушення вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, діючи з прямим умислом, з метою незаконного вилову риби, на човні «Крим» за допомогою заборонених знарядь лову сітки з ліски здійснив вилов риби різних видів кількістю 331 шт., зокрема: лящ 12 шт., плітка 148 шт., плоскирка 159 шт., чехоня 9 шт., судак 2 шт., сом 1 шт., чим завдано істотної шкоди рибному господарству Канівського водосховища р. Дніпро на загальну суму 22 695 грн.

28.12.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість за вказаним обвинуваченням у повному обсязі, добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду в розмірі 22 695 грн. згідно позовної заяви прокурора й надав підтвердження про сплату коштів.

Сторони визначили призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.

За змістом угоди ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:

-обмеження прав прокурора, обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;

-відмова обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Положення ст.ст. 394, 473 КПК України обвинуваченому в суді роз`яснені і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження.

Встановлено, що ОСОБА_4 добровільно відшкодував заподіяні злочином збитки в розмірі 22 695 грн., що підтверджується квитанцією № 63 від 26.12.2017 року.

Прокурор та захисник висловилися про затвердження цієї угоди. Суд переконався в добровільності позиції сторін.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 в незаконному зайнятті рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, особою, яка раніше судима за ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує призначене покарання, слід визнати добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.
Суд при затвердженні погодженої міри покарання враховує дані про особу обвинуваченого, характер та ступінь вчиненого ОСОБА_4 злочину, те, що він визнав свою вину, раніше судимий.

Визначене в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Отже укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає положенням статей 53, 65, 249 КК України і має бути затверджена.

Що стосується застосування інших заходів кримінально-правового характеру згідно вимог ст. 96-1 КК України, то суд зазначає таке.

Так, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину 26.09.2014 року чинна редакція ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації за ст. 249 КК України не передбачала.

Натомість Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18.02.2016 рок № 1019-VІІІ, який набрав чинності 28.02.2016 року, запроваджено спеціальну конфіскацію за ст. 249 КК України.

Отже в силу ст. 5 КК України у вказаній частині Закон погіршує становище обвинуваченого і зворотної дії мати не може, а тому застосуванню в цій справі не підлягає.

Водночас цим же Законом внесено зміни до ст. 249 КК України, яким виключено застосування конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого, що поліпшує становище особи і згідно ст. 5 КК України має зворотну дію.

Разом з тим речові докази по справі човен з двигуном, засоби лову та риба мають ознаки передбачені п.п. 1,6 ч. 9 ст. 100 КПК України, долю яких суд повинен вирішити відповідно до цих вимог Закону. Володільцем вказаного майна є обвинувачений.

Провадження за цивільним позовом прокурора про відшкодування шкоди в зв`язку з добровільним задоволенням вимог відповідачем підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 468-476 КПК України,

засудив:

угоду про визнання винуватості укладену 28.12.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України і за цим законом призначити йому узгоджене сторонами покарання штраф в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.

Речові докази по справі: знаряддя, засоби вчинення злочину і добуте майно дві сітки з ліски, три балії металеві, дюралевий моторний човен «Крим» з двигуном «Віхрь-30», два крюки металеві, рибу (лящ 12 шт., плітка 148 шт., плоскирка 159 шт., чехоня 9 шт., судак 2 шт., сом 1 шт.) конфіскувати.

Провадження за позовною заявою прокурора відділу прокуратури м. Києва про відшкодування шкоди закрити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя