У Х В А Л А справа 274/2641/17
Іменем України провадження: 1-в/0274/536/17
08.11.2017 року. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації Бердичівської виправної колонії (№ 70) ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про заміну невідбутої частини покарання більш мяким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, одруженому, до засудження непрацюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 1) 27.07.1992 року за ст. 141 ч. 2 КК України до 03 років 05 місяців позбавлення волі; 2) 09.08.1995 року за ст. 142 КК Білорусії до 07 років позбавлення волі; 3) 20.11.2001 року за ст. ст. 141 ч. 2, 118 ч. 2 КК України до 05 років позбавлення волі,-
В с т а н о в и в :
На розгляд до Бердичівського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 20.10.2006 року апеляційним судом Житомирської області за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6, 70 ч. 1 КК України до 14 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2016 року зараховано період з 11.03.2006 року по 01.02.2007 року згідно Закону України № 838 - VIII від 26.11.2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання".
Початок строку: 11.03.2006 року. Кінець строку: 20.10.2019 року.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.03.2006 року. Під час тримання в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» допускав порушення вимог режиму тримання, за що 1 раз був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Заохочень не мав. До суспільно - корисної праці не залучався. З 16.04.2007 року відбуває покарання в Державній установі «Бердичівська виправна колонія (№ 70)». Згідно вироку суду провину в скоєному злочині визнає повністю. За час відбування покарання характеризується посередньо. Допускав порушення вимог режиму тримання, за що 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. За сумлінну поведінку і ставлення до праці був заохочений 10 разів. Працевлаштований асенізатором житлової зони установи. До праці відноситься добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктів намагається уникати, стосунки підтримує із засудженими різних спрямованостей. У взаємовідносинах з персоналом установи в спілкуванні намагається бути тактовним. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу. Прагне до вдосконалення наявних професійно-технічних навичок шляхом навчання у професійно-технічному училищі при установі. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. 25.13.2015 року комісією установи розглядались питання про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до статті 82 КК України. У застосуванні даної пільги засудженому було відмовлено, так як він за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що він став на шлях виправлення. Під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку, як особа відторгнута загалом. Засуджений в судове засідання не з"явився, надав заяву з клопотанням про розгляд провадження у його відсутності.
Представник спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому в судове засідання також не з"явився, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Суд не визнає явки засудженого та представника спостережної комісії в судове засідання обов"язковими, а тому вважає можливим розглянути провадження у їх відсутність.
Представник адміністрації заяву засудженого не підтримав, охарактеризував його з посередньої сторони.
На думку прокурора підстав для заміни невідбутої частини строку покарання більш м"яким засудженому ОСОБА_5 не має, вважає, що останній своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення.
Заслухавши представника адміністрації, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви та заміни невідбутої частини покарання більш м"яким. Так, згідно положень ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м"яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Статтею 130 Кримінально-виконавчого Кодексу України, заміну невідбутої частини покарання більш м"яким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст. 135 ч. 1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники. Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст. 154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким(п. 17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
При прийнятті рішення по суті справи суд враховує також те, що ОСОБА_5 засуджений та відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжких злочинів. За весь час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, участі у роботах самодіяльних організацій та виконанні робіт із благоустрою установи не приймає, порушує вимоги пожежної безпеки та безпеки праці, що свідчить, що за час відбування покарання засуджений не довів, що став на шлях виправлення, оскільки його поведінка не є сумлінною. З урахування наведеного в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,-
П о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким засудженого ОСОБА_5 відмовити за безпідставністю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий: ОСОБА_1