Справа № 204/3937/17
1-КП/204/408/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0001158 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше судимого:
- 18 листопада 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 06 червня 2017 року, приблизно o 19.00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі буд. № 9 по вул. Краснопільській у м. Дніпро, побачив рюкзак на дитячому велосипеді, в кишені якого побачив мобільний телефон, який належить малолітній ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме вказаного мобільного телефону. Того ж дня, тобто 06 червня 2017 року, о 19.05 годин, ОСОБА_4 , знаходячись за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу витяг з кишені рюкзака, тим самим викрав мобільний телефон «Нокіа 105», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2028 від 27 червня 2017 року складала 202,37 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_8 , та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, заподіявши при цьому потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і пояснив, що 06 червня 2017 року, о 19.00 годині, він перебував на вул. Краснопільській у м. Дніпро, де побачив рюкзак на дитячому велосипеді, в кишені якого був мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Після цього він таємно витяг з кишені рюкзака вказаний мобільний телефон та зник з місця злочину. У скоєному кається.
Згідно ст. 349 КПК України судом не допитувалися малолітня потерпіла, представник малолітньої потерпілої та свідки, а також частково досліджувалися письмові докази по кримінальному провадженню, зокрема, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинений злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимий. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у період іспитового строку, встановленого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року, не відбувши покарання за вищевказаним вироком у вигляді 4 років позбавлення волі, у відношенні ОСОБА_4 слід застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаним Законом обвинувачений ОСОБА_4 мав двох дітей, яким не виповнилося 18 років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав прокурора.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в якому його вина встановлена ??судом. При цьому суд виходить з наступного:
Інкримінований ОСОБА_4 злочин не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_4 мав двох дітей, яким не виповнилося 18 років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав. При цьому прокурор та сам обвинувачений ОСОБА_4 просять застосувати до обвинуваченого акт амністії. Обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 акту амністії, встановлених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року, немає.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного даним вироком, до покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року, визначити остаточне покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
На підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 105», що знаходиться на зберіганні у представника потерпілої ОСОБА_9 , - залишити ОСОБА_9 ; копію чеку на мобільний телефон «Нокіа 105» та компакт-диск з відеозаписом камер спостереження, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1