Справа №705/1526/18
1-кс/705/399/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року місто Умань
До слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій зазначив, що кримінальне провадження відкрито 9 вересня 2015 року, закрито 10.09.2015 року і знову закрито 28.03.2017 року. ОСОБА_4 , начальник управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, службова особа, вийшов за межі своїх повноважень і одноособово вчинив дії, які належать до компетенції Уманської міської ради про зміну меж земельної ділянки і збільшення площі до 2053 кв.м по АДРЕСА_1 . За минулі часи справа залишалася без руху, результатів немає, факти, свідчення відсутні. Слідчі дії не розпочаті, опитування підслідного не проведене, виїмка документів з БТІ забута. Постанова про закриття базується на розслідуванні без розслідування, не на фактичних обставинах, і належним чином не обґрунтована. Слідчий не з`ясував повноваження ОСОБА_4 , не порівняв їх з вчиненими діями, не врахував сукупність злочинів, так як попередня кваліфікація пов`язана із службовим підробленням за ст.366 КК.
У судовому засіданні ОСОБА_3 просив його скаргу задовольнити. В доповнення до обставин, викладених у скарзі, зазначив, що кримінальне провадження утаємничене ще з 2015 року. Постанови про закриття кримінального провадження, які були двічі винесені слідчим, практично не відрізняються по змісту, слідчі дії у справі не проводилися. Злочином завдано збитки, так як тепер потрібно міняти межі земельної ділянки, документи на землю.
Слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. У зв`язку з чим слідчий суддя ухвалив провести розгляд скарги за відсутності слідчого.
З незрозумілих підстав до матеріалів кримінального провадження долучено матеріали перевірок за заявою ОСОБА_3 на неправомірні дії судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 , хоча кримінальне провадження стосується іншої посадової особи.
10 вересня 2015 року старшим слідчим СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження.
17 травня 2016 року ОСОБА_3 на ім`я слідчого ОСОБА_5 подано клопотання про вручення йому пам`ятки потерпілого і залучення законного представника. 18.05.2016 року слідчим на адресу ОСОБА_3 направлено відповідь про те, що його клопотання задоволено і ОСОБА_3 необхідно з`явитися до слідчого 24.05.2016 року об 11 годині.
24.05.2016 року слідчим ОСОБА_5 складено рапорт про те, що ОСОБА_3 до слідчого за викликом не прибув.
Після чого, лише 28 березня 2017 року начальником слідчого відділення в складі слідчого відділу Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 повторно винесена постанова про закриття кримінального провадження, в якій вона вказує, зокрема, і на неявку ОСОБА_3 до слідчого 24.05.2016 року, а також на відсутність в діях ОСОБА_4 двох елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. Свою позицію слідчий обґрунтувала тим, що суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, може бути лише працівник правоохоронного органу, яким ОСОБА_4 не являється, а також ОСОБА_3 не надано слідству документального підтвердження завдання йому діями ОСОБА_4 матеріальної шкоди.
Слідчий суддя вважає безпідставним посилання слідчого у оскаржуваній постанові на неявку ОСОБА_3 до слідчого 24.05.2016 року та ненадання заявником доказів заподіяння йому матеріального збитку, так як факт і розмір заподіяння матеріального збитку, завданого кримінальним правопорушенням, входить в коло обставин, які підлягають доказуванню саме органом досудового розслідування, а не заявником. Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні підтвердження того, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про необхідність явки до слідчого 24.05.2016 року, а також, що з 24.05.2016 року по 28.03.2017 року, коли провадження було закрите, ОСОБА_3 повторно б викликався до слідчого для забезпечення його прав та участі у слідчих діях.
Також слідчий суддя вважає безпідставним посилання слідчого у оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_4 не являється працівником правоохоронного органу, тому кримінальне провадження підлягає закриттю. Слідчий не врахував, що заявник може бути не обізнаний у повному обсязі з положенням кримінального законодавства України і може помилитися у своїй заяві про злочин з правовою кваліфікацію злочинного діяння. Слідчому необхідно було виходити саме з обставин, викладених у заяві про злочин, і вірно кваліфікувати склад злочину у кримінальному провадженні, ознаки якого вбачаються з заяви ОСОБА_3 . В даному випадку слідчий формально вказав на невідповідність суб`єкта злочину, і зазначив таку обставину як одну з підстав для закриття кримінального провадження.
Враховуючи те, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 взагалі не проводилось, не були виконані всі необхідні та можливі слідчі дії, не вирішено клопотання потерпілого, оскаржувана постанова не вмотивована, до матеріалів кримінального провадження безпідставно долучено матеріали перевірки стосовно судді ОСОБА_6 , тому постанова про закриття кримінального провадження від 28.03.2017 року підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1