Справа №573/2272/17
Номер провадження 1-кп/573/215/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- про застосування примусових заходів медичного характеру,
ВСТАНОВИВ:
17 листопада 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з клопотанням про вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру, затвердженого 16 листопада 2017 року прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

24 вересня 2017 року ОСОБА_7 близько 14 год., перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 з дозволу останнього, скориставшись алкогольним сп`янінням ОСОБА_6 , який не помітив його дій, таємно викрав мобільний телефон марки «VIAAN» модель V-182 вартістю 293 грн. 02 коп. у чохлі вартістю 25 грн. з сім карткою мобільного оператора «ВФ Україна» вартістю 50 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн., та флеш картою mikro SDNC 32 GB ciass4 вартістю 165 грн.

З викраденим майном ОСОБА_7 покинув домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 .

Своїми суспільно небезпечними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому майнового збитку на загальну суму 573 грн. 02 коп.

Факт вчинення ОСОБА_7 зазначеного суспільно небезпечного діяння підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 .

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 24 вересня 2017 року близько 14 год. до нього додому прийшов ОСОБА_8 з пляшкою горілки. Разом з ним випили, від чого він сильно сп`янів та заснув. Коли прокинувся, то виявив зникнення мобільного телефону з чохлом, сім-карткою та флеш карткою і зрозумів, що їх викрав ОСОБА_8 . Мобільний телефон йому повернули без чохла, сім-картки та флеш картки.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння підтверджується також письмовими матеріалами справи, а саме:

-витягом з кримінального провадження про внесення до ЄРДР інформації про викрадення майна у ОСОБА_6 (а. п. 33);

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення (а. п. 34-35);

-протоколом огляду місця події від 02 жовтня 2017 року і фототаблицею до нього, під час якого був оглянутий житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , матері ОСОБА_7 , де був виявлений мобільний телефон «VIAAN» модель V-182, що був викрадений у ОСОБА_6 (а. п. 37-40);

-протоколом огляду предметів від 02 жовтня 2017 року та фототаблицею до нього, під час якого слідчим був оглянутий вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон «VIAAN» модель V-182 (а. п. 41-45);

-постановою слідчого про визнання мобільного телефону марки «VIAAN» модель V-182, що належить потерпілому ОСОБА_6 , речовим доказом (а. п. 47);

-довідкою ПП « ОСОБА_9 » від 20 жовтня 2017 року, згідно з якою вартість сім-картки мобільного оператора «ВФ Україна» становить 50 грн. (а. п. 48);

-висновком товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3248е від 18 жовтня 2017 року, згідно з яким вартість викрадених у ОСОБА_6 мобільного телефону та чохла могла становити відповідно 293 грн. 02 коп. та 25 грн. (а.п. 51- 56).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №832 від 09 листопада 2017 року ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння виявляв ознаки легкої розумової відсталості (виражена дебільність) з порушенням поведінки, перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (виражена дебільність) з порушенням поведінки, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом (а. п. 59-61).

Сукупність вищевказаних доказів дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто умисне таємне викрадення (крадіжка) чужого майна в стані неосудності й на підставі ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності. А оскільки він за своїм психічним станом і характером скоєних ним дій представляє для суспільства підвищену небезпеку, до нього відповідно до ст. 503 КПК України та ст. 19 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру з поміщенням до психіатричної лікарні із звичайним наглядом до одужання.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_7 заявлений позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 400 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах.

Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Оскільки позивач не довів суду, що ОСОБА_7 має будь-яке майно, за рахунок якого можливо відшкодувати заподіяну йому шкоду, не довів, що ОСОБА_7 сам довів себе до стану, в якому він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок вживання ним спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин, також не довів, що мати ОСОБА_7 . ОСОБА_5 проживала разом з ним, знала про його психічний стан і не вживала заходів для запобігання шкоди, тому потерпілому ОСОБА_6 у задоволенні позову необхідно відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ мобільний телефон марки «VIAAN» модель V-182, який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , необхідно залишити останньому як власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 505, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді поміщення до психіатричної лікарні із звичайним наглядом до його одужання.

ОСОБА_6 відмовити в задоволенні позову про стягнення майнової шкоди в сумі 400 грн. з ОСОБА_7 відмовити.
Речові докази - мобільний телефон марки «VIAAN» модель V-182, який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя