Справа № 298/873/17
Номер провадження 1-кп/298/67/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 02 червня 2017 року) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня , не одружений, майстер лісу Волосянківського лісництва ДП`Великоберезнянське лісове господарство», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , займаючи посаду майстра лісу, відноситься до категорії осіб, які є суб`єктами декларування та був зобов`язаний в період з 01.01.2017 по 01.05.2017 року подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий(2016) рік за формою, що визначається Національним агентством. Однак, маючи всі необхідні умови та технічну можливість, не подав таку декларацію.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Пояснив, що він дійсно не подав декларацію за 2016 рік у зв`язку з тим, що не володіє навиками роботі з комп`ютером. Крім того, подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він здійснює догляд за батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 та являється інвалідом.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має. Тому, допитавши обвинуваченого, суд дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Його дії правильно кваліфіковано за ст.366-1 КК України як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як особа, ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.

Отже, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Однак, відповідно до п`є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 та являється інвалідом.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373,374, 376 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500( сорок дві тисячі п`ятсот ) грн. з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за цим вироком на підставі п`є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку , а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча ОСОБА_1