Кримінальне провадження № 629/4089/17
Номер провадження 1-кп/629/470/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
встановив:
08.07.2017 близько 19.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись на автодорозі Лозова-Павлоград, неподалік від магазину «Талісман» по вул. Кооперативній в с. Українське м. Лозова Харківської області, побачив, як незнайомий йому чоловік ремонтує велосипед і біля нього на відстані приблизно 2-х метрів на узбіччі в траві лежить рюкзак, після чого у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний рюкзак вартістю 25,00 грн., в якому знаходилися мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y5 II» з сім карткою мобільного оператора «МТС» та картою пам`яті «mikro-SD», об`ємом 512 Мб, загальною вартістю 1997,00 грн., чоловіча футболка б/у вартістю 10,00 грн., гроші в сумі 2000,00 грн. та 2 рожкових ключі б/у, загальною вартістю 65,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4097,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
30.10.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, зазначив, що збитки внаслідок вчинення злочину обвинуваченим відшкодовано та просив затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим, потерпілим, визначена у межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, з врахуванням ст. 68 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів суд вирішує в поряду ст.100 КПК України.
На підставі ст. 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.
Керуючись ст.ст. 100, 126, п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілимОСОБА_4 , укладену 30 жовтня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний західОСОБА_5 не обирався.
Стягнути зОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_1 ), на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 4696 від 20.10.2017 року в розмірі 296,61 грн., перерахувавши їх на р/р 0005, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, код отримувача 37999680, МФО 851011, код доходів 24060300, УДКСУ в Комінтернівському районі м. Харкова.
Речові докази, а саме телефон марки «Huawei «Y5 II», модель «СUN-U29», рюкзак, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1