Ухвала
Іменем України
16 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 426/9507/16-к

провадження № 51-68 ск 17
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Луганської області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановила:
вироком Сватівського районного суду Луганської області від 26 травня 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець
м. Сорокине (Краснодон) Луганської області, мешканець
АДРЕСА_1 ,
засуджений за:
- частиною 2 статті 310 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
- частиною 2 статті 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Згідно зі статтею 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, призначеного вироком Сватівського районного суду Луганської області від 19 лютого 2015 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього зобов`язань передбачених пунктами 1, 2 частини 1 та пункту 2 частини 2 статті 76 КК України.
Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, суд апеляційної інстанції 18 жовтня 2017 року ухвалив вирок, яким скасував вирок районного суду в частині призначеного покарання та ухвалив новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за частиною 2 статті 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за частиною 2 статті 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Відповідно до статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Сватівського районного суду Луганської області від 19 лютого 2015 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
В решті вирок районного суду залишено без зміни.
Ухвалою колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 грудня 2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У повторній касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зокрема вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК України.
Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючисьчастиною 1 статті 428 КПК України, Суд
постановив:
відкритикасаційнепровадженнязакасаційноюскаргою прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Луганської області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3