провадження № 1-кс/243/1038/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

за участю захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002867 від 13 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пгт. Олексієво - Дружківка, Донецької області, громадянина України, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
15.11.2017 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що 13.11.2017 приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 разом із раніше знайомим неповнолітнім ОСОБА_7 , проходили біля домоволодіння АДРЕСА_2 ,

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного домоволодіння, а саме майна, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , про що він повідомив неповнолітньому ОСОБА_7 , який погодився.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 13.11.2017 приблизно о 01 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , скориставшись тим, що поблизу не було пересічних громадян, які б могли перешкодити довести іх спільний протиправний умисел до кінця, та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій перелізли через огорожу вказаного домоволодіння, таким чином незаконно проникли на території домоволодіння АДРЕСА_2 , що є сховищем. Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_5 за допомогою ножа, пошкодив запірний пристрій вікна, після чого ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій проникли до будинку АДРЕСА_2 , що є житлом, де розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що у домоволодінні власники відсутні, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 узгоджено намагалися таємно заволодіти чужим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_8 а саме:

- DVD плеєр « ВВК », б/в, вартістю 500,00 гривень;

- декоративну саблю, вартістю 520,00 гривень;

- жіночі наручні часи «Quartz», вартістю 150,00 гривень;

- жіночі наручні часи « Phanton», вартісю 220,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 разом із неповнолітнім ОСОБА_7 стали складати вищевказане майно до рюкзаку, який принесли заздалегідь, але довести свій спільний протиправний умисел до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що були затримані працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та 14.11.2017 року останньому повідомлено про підозру. Затриманий в порядку ст. 208 КПК України 13.11.2017 року.

Слідчий обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 тим, що останній вчинив злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 років до 6 років, перебуваючи на свободі, може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду,будучи непрацюючим, не має законних джерел для існування, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має соціально міцних зв`язків за місцем мешкання, а тому перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від слідства та суду. Крім того, останній з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на свідків та інших осіб пов`язаних з досудовим слідством у справі, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю. Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1,2,4,5 ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчать наступні обставини:

можливість переховатись від органів досудового розслідування;

незаконно впливати на потерпілу, свідків, на неповнолітнього підозрюваного, у цьому кримінальному провадженні;

тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Вислухавши прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, захисника, який просив відмовити у задоволенні клопотання та підозрюваного, який підтримав захисника, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

?Витяг з кримінального провадження №0002867, згідно якого до ЄРДР 13.11.2017 року, правова кваліфікація ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України, внесені відомості, що 13.11.2017 року приблизно о 01 год. 45 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , 11.11.2000 року шляхом пошкодження вікна проникли до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не змогли до кінця розпорядитися вкраденим майном так як були затримані на місці, спричинивши матеріальну шкоду на суму 4300 грн.;

?Протокол огляду місця події від 13.11.2017 року, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де 13.11.2017 року, було скоєно замах на крадіжку;

?Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.11.2017 року, яка розповіла про обставини скоєного відносно неї злочину та впізнала речі які у неї намагалися викрасти 13.11.2017 року з домоволодіння АДРЕСА_2 ;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.11.2017 року та протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.11.2017 року.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, що підтверджують підозру у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, міг вчинити правопорушення. Такими доказами слідчий суддя визнає: протоколи допиту свідків, потерпілої, протокол огляду місця події.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю,що слідчим та прокурором не доведено наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

Слідчий суддя, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини по зазначеній справі, вважає, що слідчим та прокурором не надано доказів, яки б свідчили про можливість переховування підозрюваного, а посилання на суворість можливого покарання є недостатньою для встановлення наявності ризику небезпеки переховування від правосуддя.

Крім того сама по собі тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»). Слідчий суддя також враховує положення, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі, на що посилається прокурор.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що підозрюваний буде намагатися переховуватись від органів досудового слідства та суду.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено до шести років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_5 про який йдеться у клопотанні слідчого, може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, але більш м`який запобіжний захід може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до шести років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває), наявність соціальних зв`язкі, не одружений, постійного місця мешкання характеризується не має.

Слідчий суддя не приймає до уваги пояснення прокурора, щодо існування ризику з боку підозрюваного, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що останній може незаконно впливати на свідків та потерпілу по даному кримінальному провадженню, спонукаючи їх до дачі завідомо неправдивих свідчень, оскільки доводів на підтвердження зазначеного ні прокурором, ні слідчим в судовому засіданні надано не було.

Ні свідки, ні потерпіла по даному кримінальному провадженню, не зверталися до слідчого з заявами щодо будь-якого незаконного впливу відносно них з боку підозрюваного ОСОБА_5 .

Так по справі «Мамедов проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Аналогічний висновок ЄСПЛ надав в рішенні «Тодоров проти України».
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В свою чергу, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 .

Такими чином враховуючи, що ОСОБА_5 постійного місця мешкання не має, тобто запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до нього застосувати не має можливості, вважаю достатнім та необхідним застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132,176-179,183-184,193-196 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002867 від 13 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Слов`янського ВП в Донецькій області, прокурора та суду за першим викликом по необхідності;

- не відлучатися з м. Слов`янськ без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Повідомити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 179 ч.2 КПК України, а саме: в разі невиконання та недотримання умов особистого зобов`язання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розміру прожиткового мінімуму.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії даної ухвали становить два місяці з дня винесення до 15.01.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1