Справа № 573/2342/17
Номер провадження 1-кп/573/221/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Горобівка, Білопільського району, Сумської області, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2017 року близько 16 год. у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на таємне викрадення кукурудзи з поля в кількості 50 мішків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 прибув на поле №373306 поблизу с. Мошарі Білопільського району, на якому була засіяна кукурудза ПП «Дружба-6».

На полі ОСОБА_4 наповнив початками кукурудзи 15 мішків загальною вагою 283 кг зерна кукурудзи вартістю 1273 грн. 50 коп. та відвіз їх до свого господарства, а сам вирішив повернутись на поле через 3 дні і продовжити вчинення крадіжки зерна кукурудзи.

Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом, 11 листопада 2017 року близько 15 год. ОСОБА_4 прибув на поле №373306 поблизу с. Мошарі Білопільського району, на якому була засіяна кукурудза ПП «Дружба-6».

На полі ОСОБА_4 наповнив 29 мішків початками кукурудзи загальною масою зерна кукурудзи 583 кг вартістю 2623 грн. 50 коп. 8 мішків він переніс до автомобіля, а 21 мішок не встиг перенести, оскільки був затриманий працівниками охорони ПП «Дружба-6».

Таким чином, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Загальна кількість зерна кукурудзи, яке намагався викрасти ОСОБА_4 , становить 866 кг, його вартість становить 3897 грн.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми вищевказаними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування 27 листопада 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
28 листопада 2017 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою про примирення.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував потерпілому завдані збитки. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадження, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.
Судові витрати у провадженні відсутні.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази зерно кукурудзи у кількості 866 кг, яке знаходяться на зберіганні в ПП «Дружба-6», необхідно залишити останньому; 44 синтетичних мішки, які знаходяться на зберіганні в ПП «Дружба-6», необхідно повернути ОСОБА_4 ; автомобіль ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , необхідно залишити останньому.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену27 листопада 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідають 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривням.

Речові докази - зерно кукурудзи у кількості 866 кг, яке знаходяться на зберіганні в ПП «Дружба-6», залишити останньому; 44 синтетичних мішки, які знаходяться на зберіганні в ПП «Дружба-6», повернути ОСОБА_4 ; автомобіль ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя