Справа № 524/1235/18
Провадження №1-кп/524/199/18
20.04.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
-01.08.1997 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 140 КК України (за редакцією 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
-24.10.2002 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185/, ст..ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-26.07.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст.. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-03.09.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-29.02.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-15.03.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.02.2018 року по відбуттю строку.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,-
До суду надійшли обвинувальні акт від 21.02.2018 року та 26.03.2018 року і реєстри матеріалів досудового розслідування по кримінальним провадженням за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.
Прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що обвинувальні акти складені із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих. Крім того просив доручити Автозаводському районному сектору Кременчуцького МРВ з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_4 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , підтримали думку прокурора щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду. Відносно заявленого прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою заперечували, вважали клопотання необгрунтованим. Обвинувачений зазначив, що намірів переховуватись від суду , а також впливати на свідків та потерпілу у нього не має. Захисник зазначила , що обвинувачений має постійне місце проживання, а тому просила застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник та обвинувачений не заперечували проти доручення складання досудової доповіді.
Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальні акти з додатками, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Автозаводському районному суду м. Кременчука.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, закриття кримінального провадження чи його зупинення немає.
Обвинувальні акти складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Автозавосдького районного суду м. Кременчука від 23.03.2018 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21.05.2018 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, перший злочин в якому обвинувачується вчинив через сім днів після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за попереднім вироком, інші злочини , в яких обвинувачується вчиняв в період часу коли кримінальне провадження відносно нього перебувало на розгляді в Автозаводському районному суді м. Кременчука, наявність підозри у іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в Хорольському районному суді Полтавської області, що свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, до затримання офіційно не працював, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст..177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання, судд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, те,що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, суд вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 177, 178, 179, 182, 194, 314-316, 369, 372 КПК України, суд
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Викликати в судове засідання учасників судового провадження.
Клопотання заявлене прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта середня неповна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 15 червня 2018 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та Автозаводський районний суд м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців наступні обов`язки, що передбаченіст..194 КПК України:
- не відлучатися із м.Кременчука Полтавської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснити наслідки невиконання покладених на нього обовязків, а саме: якщо він будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені на нього даною ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Доручити Автозаводському районного сектору Кременчуцького МРВ з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надати досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в строк до 26 квітня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1