Справа № 372/121/18
Провадження 1-кс-32/18
ухвала
Іменем України
12 січня 2018 року м. Обухів
Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 09.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке погоджено прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.08.1996р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 ) - шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошима у сумі 400 000 доларів США, які були надані йому ОСОБА_6 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 у строкове користування до 24.03.2017р.
Зазначені гроші були передані ОСОБА_6 19.03.2015р. ОСОБА_5 , лише за умови, що ОСОБА_5 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого відповідає сумі отриманих коштів у ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , під час усної домовленості про позику, запевнив, що уразі невиконання ним зазначених грошових зобов`язань, він повинен буде передати зазначене домоволодіння у власність ОСОБА_6 в рахунок погашення боргу.

Оформити заставу на той час на дане домоволодіння було не можливо, оскільки ПАТ «УКРСОЦБАНК», як іпотекодержатель не давав згоди, але сума боргу перед банком була лише 411 100,85 грн.(за курсом НБУ становило біля 16 000 доларів США), тому сторони домовилися, що у разі необхідності така сума буде погашена або ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , майно звільниться з під іпотеки та буде переоформлене на ОСОБА_6 .
Станом на сьогодні ОСОБА_6 кошти не повернуті, відсотки за користування коштами не сплачуються. ОСОБА_5 відмовляється передавати майно в рахунок погашення заборгованості, перестав відповідати на дзвінки та ухиляється від зустрічі.
У серпні 2017р. ОСОБА_6 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу за розпискою з ОСОБА_5 в сумі 12 096 000 грн.
19.12.2017р. суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_7 було оголошено вступну та резолютивну частину рішення (справа № 372/2575/17, провадження № 2-1434/17), яким позовні вимоги задоволено частково на суму 12 096 000 грн., на даний час станом на 11.01.2018 року рішення суду не набрало законної сили.
23.12.2017р. ОСОБА_6 стало відомо із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що після отримання коштів від ОСОБА_6 (19.03.2015р.), ОСОБА_5 28.08.2015 без повідомлення ОСОБА_6 , були внесені зміни до іпотечного та кредитного договору, згідно яких ОСОБА_5 збільшив основне зобов`язання за іпотечним договором/кредитним договором з 411 100,85 грн. до 3 347 492,27 грн., а строк дії іпотеки та строк виконання основного зобов`язання з 10.06.2020р. до 19.12.2032 р., тобто, на 12 років.
Таким чином, ОСОБА_5 були збільшені обтяження по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 , без повідомлення про це ОСОБА_6 .

Отже, такі дії ОСОБА_5 свідчать про те, що для отримання у ОСОБА_6 коштів, він ввів ОСОБА_6 в оману, надавши докази наявності у нього нерухомого майна та зазначивши про свою платоспроможність, при цьому практично в той же час здійснив дії спрямовані на ухилення від виконання взятих на себе грошових зобов`язань та накладення додаткового обтяження на майно, що зазначалося при отриманні коштів як забезпечення таких зобов`язань.
Діяння ОСОБА_5 , були умисні, мали корисливий мотив - заволодіти грошима шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 , - такі діяння мають склад злочину, за який відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність.
Згідно інформаційної довідки № 109913376 від 04.01.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 342,9 кв.м., житлова площа 102,4 кв.м., на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема як арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, враховуючи що житловий будинок, загальною площею 342,9 кв.м., житлова площа 102,4 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , постановою слідчого від 12.01.2018 визнано речовим доказом, оскільки останній є об`єктами кримінального правопорушення, з метою перешкоджання подальшого їх відчуження, виникла обґрунтована необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.

Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий в клопотанні зазначає, що житловий будинок, загальною площею 342,9 кв.м., житлова площа 102,4 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , постановою слідчого від 12.01.2018 визнано речовим доказом, оскільки останній є об`єктами кримінального правопорушення, з метою перешкоджання подальшого їх відчуження, виникла обґрунтована необхідність у накладені арешту на вищевказане майно. Разом з тим, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на житловий будинок, загальною площею 342,9 кв.м., житлова площа 102,4 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , 17.10.2017 року Обухівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області накладено арешт, а отже наведений слідчим ризик не знайшов підтвердження в ході розгляду справи.

Крім того, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на житловий будинок, загальною площею 342,9 кв.м., житлова площа 102,4 кв.м., що розташований за адресою Київська обл, Обухівський р-н, с. Романків, вул. Лісова, буд. 173, 17.10.2017 року накладено обтяження у виді іпотеки 18.06.2013 року №1348148.

Клопотання та додані до нього документи не містять даних про доведеність обовязкових встановлених законом обставин для накладення арешту на майно, про достатність повідомлених слідчим відомостей для законного і обґрунтованого рішення про задоволення клопотання, що унеможливлює можливість накладення арешту на майно, в судовому порядку.

Таким чином, в задоволенні клопотання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1