Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/709/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/1163/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 27 вересня 2017 року по 26 листопада 2017 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у чиненні 27 липня 2011 року у період часу з 2.00 годині по 3 години 50 хвилин трьох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

3 березня 2017 року було розпочато досудове розслідування, внесене до ЄРДР за № 0000015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

4 квітня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, шляхом вручення письмового повідомлення його батьку ОСОБА_10 .

27 вересня 2017 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Якимівського районного суд Запорізької області про надання дозволу на затримання з метою приводу.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, обґрунтованість підозри у скоєнні підозрюваним ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність ризику, зазначеного у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і прийшов до висновку, що застосування інших, не пов`язаних з тримання під вартою запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаному ризику.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування зазначає, що в даному кримінальному проваджені, яке триває з листопада 2011 року у відношенні нього було застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, умови якого він не порушував. Разом з тим до нього до дому за місцем його проживання за адресою, АДРЕСА_1 , приїхали та затримали працівники міліції з міста Сімферополь АР Крим. Він вказаним працівникам міліції повідомив, що перебуває на підписці про невиїзд, на що йому було повідомлено, що кримінальні справи будуть об`єднані в одне провадження. Пізніше до Криму до нього приїжджали працівники міліції з м. Якимівка та повідомили, що справу у відношенні нього буде передано до АР Крим. В Криму йому було призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення полі, та він вважав, що цей строк поглинув і покарання за злочині, вчиненні в Якимівці. З часу звільнення - 18 червня 2017 року постійно проживав з батьками та переховуватися від правоохоронних органів наміру не мав. Зі слів батька йому стало відомо, що працівники поліції приходили та цікавились його долею останній раз 7 квітня 2017 року, тому він вважав, що претензій у правоохоронних органів, які достовірно знали, що весь час він відбував покарання у місцях позбавлення волі, до нього не має. Також зазначає, що було порушено його право на захист, оскільки захисником під час затримання та розгляду клопотання в суді він забезпечений не був.

В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснив, що в 2011 році від правоохоронних органів не переховувався, завжди з`являвся для участі у проведення слідчих дій. В наступному його було затримано за вчинення злочинів на території АР Крим та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі, яке він, відбувши, повернувся до дому. Був впевнений в тому, що за спливом тривалого часу з дня вчинення злочинів в 2011 року у правоохоронних органів, якім було достовірно відомо про його засудження в АР Крим, претензій до нього на цей час не має. Намірів переховуватись від слідства та суду, або перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом не має.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 також просив задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків суду, викладених в ній фактичним обставинам справи та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Пояснив, що після звільнення 16 червня 2016 року ОСОБА_7 з місць позбавлення волі на території АР Крим, його батьки поїхали за ним та привезли його до дому. Наступного дня до нього прийшли працівники поліції та повідомили, що у відношенні нього здійснюється кримінальне провадження. ОСОБА_7 самостійно пришов до суду, але у відношенні нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що є ризик його переховування. Не погоджується з висновками слідчого судді про наявність такого ризику, оскільки фактична поведінка ОСОБА_7 це спростовує. Слідчому було надано довідку про звільнення, тому він достовірно знав, що ОСОБА_7 не переховувався, а відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважала законним та обґрунтованим. Пояснила, що ОСОБА_7 тривалий час розшукував суд, він був оголошений у розшук, а потім кримінальну справу було повернуто для додаткового розслідування і відомості про вчинення злочину в 2011 році було внесено в ЄРДР за правилами КПК України 2012 року. Доводи захисту про відбування покарання в цей час на території АР Крим вважала жодним чином не доведеними.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З клопотання начальника СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізької області та додатків до нього вбачається, що органом досудового розслідування здійснюються кримінальне провадження № 0000015, внесене до ЄРДР 3 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 27 липня 2011 року у період часу з 2.00 годині по 3 години 50 хвилин він вчинив три епізоди кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

За змістом клопотання про застосування запобіжного заходу за вказаними фактами крадіжок за правилами КПК України 1960 року було порушено кримінальну справу у відношенні ОСОБА_7 , а 21 грудня 2011 року було складено обвинувальний висновок, який було направлено до суду.

10 лютого 2017 року ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області кримінальну справу у відношенні ОСОБА_7 було повернуто на додаткове розслідування, а 3 березня 2017 року відомості було внесено о ЄРДР.

6 квітня 2017 року прокурором Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури було погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів, яку 7 квітня 2017 року в зв`язку із відсутністю відомостей про місцезнаходження ОСОБА_7 було вручено його батьку - ОСОБА_10 .

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має офіційних джерел існування, не має міцних соціальних зв`язків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді, він погодився з доводами клопотання слідчого про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, але встановив наявність лише одного з зазначених слідчим ризиків, - передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, що підтверджується протоколом допиту його батька ОСОБА_10 , який 7 квітня 2017 року показав, що більше 6 років ОСОБА_7 ними не проживає та перебуває на території АР Крим. Сам ОСОБА_7 в суді першої інстанції показав, що йому було відомо про вказані обставини, але до органів досудового розслідування він не з`являвся.

Саме наявність підвищеного ризику переховування, як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, свідчила про недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

В суді апеляційної інстанції стороною захисту було надано завірену належним чином копію вироку Нахімовського районного суду м. Севастополя від 26 серпня 2014 року, який набрав законної сили згідно ухвали апеляційного суду м. Севастополя 29 жовтня 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні злочинів на території АР Крим та засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування за цим вироком постановлено рахувати з 26 серпня 2014 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 18 серпня 2012 року.

Таким чином, стороною захисту в апеляційному суді доведено, що ОСОБА_7 був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі на території АР Крим.

Даних на спростування тверджень захисту про звільнення ОСОБА_7 з місць позбавлення волі лише 16 червня 2017 року та прибуття після цієї дати до свого місця проживання апеляційному суду не надано.

Будучи допитаним в якості свідка батько підозрюваного ОСОБА_10 7 квітня 2017 року повідомив, що ОСОБА_7 засуджений за вироком суду АР Крим та перебуває в місцях позбавлення волі. Тобто свідок повідомив причину відсутності підозрюваного за місцем його проживання, але ні слідчий, звертаючись із клопотанням, ні слідчий суддя розглядаючи його, та маючи у розпорядженні цей протокол допиту свідка, уваги причині відсутності ОСОБА_7 за місцем проживання не приділив.

Дані про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні № 40000015 у розшук відсутні.

З доданого до клопотання протоколу затримання вбачається, що затримано ОСОБА_7 було 27 вересня 2017 року о 18 годині 36 хвилин в кабінеті № 37 Мелітопольського ВП, що не спростовує доводів апелянта з приводу того, що він добровільно з`явився до правоохоронних органів, але його було затримано.

Крім того згідно цього ж протоколу, затримано ОСОБА_7 було на підставі ухвали слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області № 330/709/17 (1-кс/330/243/2017), дата винесення вказаного судового рішення в протоколі відсутня, що не виключає можливість його прийняття ще до звільнення ОСОБА_7 з місць позбавлення волі та повернення до постійного місця проживання.

Таким чином під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 дійсно тривалий час після вчинення злочинів в липні 2011 року був відсутній за своїм місцем проживання, але з огляду на надані докази на підтвердження його засудження до покарання у вигляді позбавлення волі та відбування цього покарання, висновок про тривалу відсутність за постійним місцем проживання з метою переховування, уникнення відповідальності є безпідставним.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Оцінивши наведені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу. Додані до клопотання додатки не доводять факту переховування підозрюваного з метою перешкоджання кримінальному провадженню .

Колегія суддів враховує наявність ризику переховування в мінімальному ступеню, інші ризики, заявлені у клопотанні слідчого з урахуванням часу, який сплинув з моменту вчиненні злочинів з липня 2011 року та обставин їх вчинення колегія суддів вважає недоведеними.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково, а до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення його належної поведінки та запобіганню встановленому ризику.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182, 183, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та щодо ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 27 вересня 2017 року по 26 листопада 2017 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання начальника слідчого відділу Кирилівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000015 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 26 листопада 2017 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 протягом дії запобіжного заходу прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомити слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; при наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під-варти негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4