233 № 233/4827/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід з розгляду кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 22 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 22 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.
В підготовчому судовому засіданні суддя ОСОБА_2 заявила собі самовідвід, відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України, у зв`язку з тим, що була вимушена переселитися з м. Горлівка Донецької області, яке на теперішній час знаходиться на окупованій НЗФ «ДНР» території. В м. Горлівці знаходяться її близькі родичі, належне їй та її близьким родичам майно. Вважає, що вказані обставини становлять небезпеку для її родини та близьких родичів, які вимушені періодично навідуватися до м. Горлівки з метою збереження майна. Крім того, є передумови вважати, що під час розгляду кримінального провадження, можуть бути вчинені спроби впливу на неї як на суддю шляхом погроз на її адресу та на адресу її родичів.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.
Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2017 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України визначено головуючого суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Як вбачається з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_7 , сприяв діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».
Відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Положення зазначеної статті Кодексу суддівської етики випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, відповідно до якого суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом…, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Право на розгляд справи безстороннім судом є гарантією права на справедливий судовий розгляд.
В п.66 рішення «Мироненко і Мартенко проти України» (10.03.2010), зазначено наступне: «згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь - яких сумнівів у його безсторонності…».
Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_2 під час розгляду даного кримінального провадження та з метою його об`єктивного розгляду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід з розгляду кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 22 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Судді: