АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/980/17 Справа № 199/1495/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000216, за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким:

призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 200 годин громадських робіт;

на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2009 р. та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;

в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначене йому покарання у виді 200 годин громадських робіт, вирішені питання про речові докази та процесуальні витрати.

ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, 25.01.2015 р. близько 22:02 годин, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Варус-31» по вул. Донецьке Шосе, 110 у м. Дніпро, намагався таємно викрасти пляшку коньяку «Клінков» вартістю 201 грн. та виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, втім злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцями на місці вчинення злочину в межах касової зони супермаркету.
Вищезазначені дії ОСОБА_7 були кваліфіковані в оскаржуваному вироку за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками закінченого замаху на викрадення чужого майна (крадіжку).
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення злочину, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а також фактично погоджуючись із законністю та справедливістю призначеного йому покарання за вчинення цього злочину, у той же час вказує, що вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання зважаючи на допущені судом помилки при застосування кримінального законодавства.

Так, судом першої інстанції не було взято до уваги, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим до повного відбуття ним покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2009 р. у період умовно-дострокового звільнення на невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців та 26 днів, а отже остаточне покарання цьому обвинуваченому підлягало призначенню за правилами ст. 71 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав; обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що фактично злочин був вчинений ним 25.01.2017 р., після закінчення періоду умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2009 р.; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 від відбуття покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2009 р. було звільнено умовно-достроково 16.10.2013 року на невідбутий строк 1 рік, 11 місяців і 26 днів, що закінчився 11.10.2015 року.

Зважаючи на те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, було вчинене ним 25.01.2017 року, тобто після збігу вказаного строку умовно-дострокового звільнення, підстав для застосування при призначенні цьому обвинуваченому остаточного покарання положень ст. 71 КК України не вбачається, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Наявне у вироку суду посилання на вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину 25.01.2015 р. належить вважати опискою, яка підлягає виправленню у межах процедури, передбаченої 379 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4