Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Касаційного кримінального суду

Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2017 року

щодо нього,
в с т а н о в и л а:

засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вказаних положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У порушення пунктів 4 ч. 2 ст. 427 КПК, зазначаючи про незаконність рішення суду апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного йому покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів правового обґрунтування своїх вимог з урахуванням відповідних положень статей 412414 КПК.
Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить посилань на конкретні положення КПК, які, на думку засудженого, перешкодили чи могли перешкодити судам першої й апеляційної інстанцій ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення.

Він не вказав, які положення Кримінального кодексу України неправильно застосовано місцевим й апеляційним судами та у чому конкретно полягають ці порушення.

Також засуджений не зазначив, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими. Натомість він зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень

ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі оспорює вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2017 року та просить скасувати це судове рішення, а справу направити на новий розгляд, проте відповідно до наданих судових рішень апеляційним судом було постановлено ухвалу. Ці суперечності не повною мірою узгоджуються з положеннями пунктів 3, 5 ч. 1 ст. 427 та ст. 436 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3