Справа №463/5651/16-к
Провадження №1-кп/463/161/17
В И Р О К
іменем України
08 грудня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №004018 від 24.11.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Курники Яворівського району Львівської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, вдівця, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_4 18.11.2016 року приблизно о 14:10 год., перебуваючи на третьому поверсі КЗ ЛОР Львівський геріатричний пансіонат на вул. Медової Печери, 71 у м. Львові, на ґрунті особистої неприязні, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів ціпком в область голови та правої руки, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові та на правій руці.

Таким чином вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, суду показав, що 18.11.2016 року під час обіду до нього підійшла завідувач медичним відділенням геріатричного пансіонату ОСОБА_7 та попросила прибути у свою кімнату, оскільки до нього мав прийти на розмову директор пансіонату. Коли він підійшов до своєї кімнати №319, його чекали ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які повідомили, що будуть до нього підселяти нового мешканця. Він обурився їх діями, оскільки директор перед цим обіцяв, що він сам вибере кого до нього підселяти. На цьому ґрунті виник конфлікт, ОСОБА_7 взяла його за груди та почала штовхати в кімнату, до неї приєднався ОСОБА_6 , який наступив йому на ногу, штовхнув, від чого він впав на підлогу, а ОСОБА_6 продовжував його бити. Він рукою взяв палицю, яка стояла за дверима, встав і почав нею розмахувати перед собою, захищаючись. ОСОБА_6 заштовхав його в туалет і закрив там, але він силою відштовхнув двері і вийшов на загальний коридор. ОСОБА_6 його штовхнув, він впав. В цей час по коридору йшла ОСОБА_9 , яка зробила ОСОБА_6 зауваження і той у відповідь вдарив її в обличчя. В цей час з обіду почали повертатися мешканці пансіонату і всі розійшлися. Пояснив, що він удари палицею ОСОБА_6 не наносив.

Не зважаючи на те, що обвинувачений вину в інкримінованому злочині не визнав, суд вважає, що його вина доведена наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2016 року (а.с.137-138), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 звернувся з заявою в Личаківський ВП ГУНП у Львівській області про те, що 18.11.2016 близько 14 год. 30 хв. по вул.М.Печери, 71 у Львівському геріатричному пансіонаті на 3-му поверсі його побив ОСОБА_10 , умисно завдавши 7-10 ударів палкою по голові.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який ствердив, що 18.11.2016 року в обідній час його, як представника культурно-побутової комісії геріатричного пансіонату, що на вул.М.Печери, 71 у м.Львові, завідуюча медичним відділенням пансіонату ОСОБА_11 , заступник директора пансіонату ОСОБА_12 запросили бути присутнім під час поселення новоприбулого до ОСОБА_4 у кімнату №319. Обвинувачений привідчинив двері та почав лаятись, що нікого не пустить до кімнати. Але вони зайшли всі до кімнати і обвинувачений несподівано накинувся на ОСОБА_7 , став її штовхати, а тому він зробив йому зауваження, намагався його заспокоїти, пояснити причину поселення, обвинувачений почав його бити. Він відштовхнув обвинуваченого в туалетну кімнату та закрив двері, однак обвинувачений їх вибив, взяв ціпок та почав наносити йому удари по голові. Він прикривався руками, однак йому це не допомогло, він ударів ціпок зламався. Лише коли почали підходити з обіду мешканці пансіонату, ОСОБА_4 заспокоївся. Внаслідок таких дій обвинуваченого стан здоров`я потерпілого значно погіршився. Він звернувся до Міського травматологічного пункту №2, де його обстежили, зробили рентген і направили до нейрохірурга та рекомендували звернутися в поліклініку до травматолога. За рекомендацією лікарів він пройшов МРТ обстеження. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, йому завдано матеріальну шкоду в розмірі 2035 грн., а також моральну шкоду, яка полягає в нервових розладах та душевних стражданнях, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень у нього часто болить голова, він втратив нормальний сон. Неправомірними діями обвинуваченого порушено звичайний уклад його життя, він став знервований. А тому просить задоволити цивільний позов з підстав викладених у ньому та стягнути з обвинуваченого на його користь 2035 грн. на відшкодування майнової шкоди та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Показаннями свідка ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , яка показала, що працює у геріатричному пансіонаті на посаді завідуючої медичним відділенням. У 2016 році в пансіонаті призначений новий директор, який провів збори і поставив завдання підселяти нових мешканців до осіб, які проживають одні в кімнаті. 18.11.2016 року в пансіонат поступив новий мешканець, якого комісією з поселення вирішено підселити в кімнату №319 до обвинуваченого. В цей день близько 14:00 год. вона, ОСОБА_12 та потерпілий прийшли до кімнати ОСОБА_4 разом з новим мешканцем. ОСОБА_12 постукала в двері, через деякий час обвинувачений їх відкрив, вони повідомили йому, що будуть підселяти нового мешканця, однак він сильно штовхнув двері кімнати, від чого ОСОБА_12 відлетіла в сторону і несподівано наніс їй удав в груди та по руці. ОСОБА_6 став її обороняти, відштовхнув обвинуваченого у ванну кімнату і закрив, але ОСОБА_4 силою вибив двері, схопив палицю і почав наносити удари по голові ОСОБА_6 і кричав: «Уб`ю тебе, жиде». ОСОБА_6 став відступати, закриваючи голову руками і події перенеслися на коридор. В цей час почали повертатися з обіду мешканці і ОСОБА_4 припинив бійку. Від ударів по голові він розламав палицю.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що знає обвинуваченого тривалий час. Він старша людина і йому важко підібрати сусіда по кімнаті. 18.11.2016 року в пансіонат поступив новий мешканець і було вирішено поселити його до кімнати ОСОБА_4 . Близько обіду вона, завідуюча медичним відділенням ОСОБА_7 підійшли до кімнати ОСОБА_4 та повідомили, що будуть підселяти нового мешканця. Оскільки в обвинуваченого був конфлікт із ОСОБА_7 він одразу відреагував негативно, став викрикувати, в цей час до них підійшов ОСОБА_6 . Вона намагалась залагодити конфлікт, однак ОСОБА_4 не реагував, тому вона відійшла на загальний коридор, взяла телефон і намагалася викликати когось на допомогу, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишилися з ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_6 вийшов з кімнати ОСОБА_4 , тримаючись за голову, а згодом звернувся за медичною допомогою.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду повідомила, що проживає в кімнаті №318 і 18.11.2016 року близько обіду перебувала в кімнаті та почула шум. Коли виглянула на коридор, побачила, що ОСОБА_4 наносив удари по голові палицею ОСОБА_6 . Вона намагалася відтягнути ОСОБА_6 в сторону, щоб захистити від ударів ОСОБА_15 . В цей час почали повертатися з їдальні люди, в тому числі і ОСОБА_16 .

Як вбачається із довідки Міського травматологічного пункту №2 (а.с.102), 18.11.2016 року за медичною допомогою звернувся ОСОБА_6 з приводу множинних забоїв м`яких тканин голови, йому рекомендовано звернутися в поліклініку до травматолога 19.11.2016.

Як вбачається із висновку експерта №2272 (а.с.143), в результаті огляду потерпілого 24.11.2016 року у нього було виявлено в правій завушній ділянці синець неправильно-овальної форми, розмірами 2х4 см, жовтого кольору. В правій тім`яній ділянці, на 3 см вище вушної раковини, є садно неправильно-овальної форми, розмірами 0,4х0,8 см, поверхня якого покрита темно-червоною кіркою вище рівня шкіри відшарованою по периферії. На задній поверхні правого передпліччя у верхній, середній та нижній третинах є 3 синці неправильно-овальної форми, розмірами 5,5х8 см, 3,5х4 см та 1,5х2 см, буро-жовтого кольору, які розташовані по одній вертикальній лінії на відстані 2 см та 4,5 см один від одного. На фоні синця, який розташований в середній третині передпліччя, є садно неправильно-овальної форми, розмірами 0,6х1,1 см, поверхня якого покрита темно-червоною кіркою вище рівня шкіри відшарованою по периферії. Інших тілесних ушкоджень не пред`явлено. Експертом зроблено висновок, що синці та садна на голові та на правій руці, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 18 листопада 2016 року та за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Оцінивши в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що покази потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 про обставини нанесення ударів обвинуваченим потерпілому підтверджуються висновком судово-медичної експертизи і характер та механізм зазначених у висновку тілесних пошкоджень відповідає фактичним обставинам справи та поясненням потерпілого при огляді. А тому, суд вважає, що є доведеним факт заподіяння вказаних тілесних пошкоджень обвинуваченим потерпілому 18.11.2016 року.

При цьому, суд погоджується з доводами захисту про недопустимість доказів: протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 28.11.2016 року (а.с.144-146, фототаблиця а.с.147-151), протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 29.11.2016 року (а.с.152-153, фототаблиця а.с.154-156), оскільки дійсно такі оформлені з порушенням вимог КПК України.

Крім цього, суд не надає віри показанням свідка ОСОБА_9 , яка ствердила, що була свідком події і бачила як потерпілий на коридорі душив ОСОБА_4 , оскільки всі учасники події, крім обвинуваченого категорично настоювали на тому, що ОСОБА_17 появилася на місці події вже після завершення конфлікту.

Також суд вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він удари потерпілому не наносив спростовуються як показами потерпілого, так і свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та висновком судово-медичної експертизи.

Таким чином, винуватість обвинуваченого у скоєному є доведеною.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він 18.11.2016 року приблизно о 14:10 год., перебуваючи на третьому поверсі КЗ ЛОР Львівський геріатричний пансіонат на вул.Медової Печери, 71 у м.Львові, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів ціпком в область голови та правої руки, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові та на правій руці.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд враховую похилий вік обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується посередньо, є особою похилого віку.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що виправленню і перевихованню обвинуваченому сприятиме покарання у виді штрафу.

Разом з тим, враховуючи майновий стан обвинуваченого, що він є пенсіонером, проживає у геріатричному пансіонаті, суд вважає, що відповідно до ч.4 ст.53 КК України слід призначити обвинуваченому штраф із розстрочкою виплати рівними частинами на строк шість місяців.

Крім цього, слід задоволити частково цивільний позов у справі та стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого завдану матеріальну шкоду у розмірі 760 грн., оскільки дійсно він такі кошти затратив на проведення 30.11.2016 року обстеження МРТ, яке було викликано заподіянням тілесних ушкоджень, нанесених обвинуваченим потерпілому палицею по голові 18.11.2016 року (а.с.100-101). В той же час доводи потерпілого про те, що придбані ним медичні препарати на суму 1275 грн. 81 коп., викликані необхідністю лікування від нанесених тілесних ушкоджень жодними медичними висновками та призначеннями лікарів не підтверджені.

Суд також вважає, що частково слід заволити позов про стягнення моральної шкоди, виходячи з наступного. Дійсно, судом встановлено, що обвинувачений заподіяв потерпілому 18.11.2016 року легкі тілесні ушкодження, а тому суд погоджується, що внаслідок цього потерпілий зазнав моральних страждань, було порушено його звичний спосіб життя. Разом з тим, суд вважає, що розмір шкоди в сумі 20 000 грн. потерпілим визначено без достатнього врахування ступеню понесених моральних страждань та наслідків, які від них наступили. А тому враховуючи наведені обставини, суд визначає такий в сумі 1000 грн.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.125 КК України.

Обрати ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень (п`ятсот десять гривень).
Відповідно до ч.4 ст.53 КК України розстрочити виплату штрафу рівними частинами на строк шість місяців по 85 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 760 грн. (сімсот шістдесят гривень) та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1