Провадження № 1-кп/742/97/18
Єдиний унікальний № 742/354/18
ВИРОК
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, Чернігівської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, працюючого монтажником ТОВ «Центрспецбуд», раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження, найменування, кількості та вартості викраденого майна у потерпілої сторони не оспорює. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати.
Представник потерпілої сторони в судове засідання не прибув, але згідно письмової заяви фактичних обставин кримінального провадження не оспорює. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки заподіяні ним збитки повністю відшкодовані, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, і його дії в частині таємного викрадення пляшки текіли необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка); його умисні дії в частині таємного викрадення пляшки віскі, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, вчинив умисні злочини, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.57), за місцем роботи позитивно, згідно довідки ОКЛПЗ «Прилуцький наркологічний диспансер» від 04 січня 2018 року №4, на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався (а.п.56), згідно довідки Психо-неврологічного відділення поліклініки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 04 січня 2018 року за №2, на обліку у психіатра не перебуває (а.п.53), раніше не судимого (а.п.54), працюючого, згідно досудової доповіді органу пробації, вважають можливим призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, за ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу в користь держави в межах санкції даної статті, за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави, та за правилами ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, а саме призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу на користь держави.
По матеріалам кримінального провадження потерпілою стороною цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, - З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1,2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в користь держави;
за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді сто двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн. в користь держави;
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді сто двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн. в користь держави.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
CD R диск із відеозаписами фактів крадіжок з магазину АТБ за 04 грудня 2017 року та за 17 грудня 2017 року - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.п.44-45).
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та направити потерпілій стороні.
Суддя ОСОБА_1