Справа № 141/919/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів кримінальне провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 22.08.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Скала Оратівського району Вінницької області, громадянки України, українки, з середньою освітою, проживаючої по АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше не судимої, з угодою про визнання винуватості від 27.09.2017 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Скала Оратівського району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого, з угодою про визнання винуватості від 27.09.2017 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Скала Оратівського району Вінницької області зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області 18.08.2017 року приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи у житловому будинку на території домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 по мобільному телефоні покликали до себе ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою з`ясування обставин щодо зникнення мобільного телефону на пасовищі біля с. Скала Оратівського району, який належить ОСОБА_5 . В подальшому близько 20 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_7 прийшла до вказаного домогосподарства. ОСОБА_5 запросила її до житлового будинку, де також перебував ОСОБА_4 , який за попередньою змовою спільно із ОСОБА_5 умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з ціллю наживи, із словесними погрозами застосування фізичного насильства, тримаючи за руки здійснили відкрите викрадення у ОСОБА_7 з рук мобільного телефону марки "Nokia 6060", який ОСОБА_4 відразу передав ОСОБА_5 . Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_5 розпоряджалась на протязі 3 днів.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 завдала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 65 грн.

Згідно висновку експерта ВВ КНДІСЕ № 4993/17-21 від 30.08.2017 року ринкова вартість мобільного телефону марки "Nokia 6060" станом на момент викрадення 18.08.2017 року становила 65 грн. Згідно висновку експерта № 147 від 22.08.2017 року в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мали місце тілесні ушкодження на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець синюшного кольору полосатої форми розміром 3,2х1,2 см., що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньо змовою групою осіб.

Також, в період часу приблизно з 22 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно порушили основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу до гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканність, непіддання катуванню (порушуючи вимоги ст.ст. 19,23,29,32,33 Конституції України та всупереч нормам Декларації ООН про захист усіх осіб від насильницького зникнення від 18 грудня 1992 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року), маючи умисел спрямований на незаконне позбавлення волі, шляхом заподіяння фізичних страждань, що виражалося у спричиненні болю, внаслідок заподіяння фізичного впливу на організм людини у вигляді тримання за передпліччя та зв`язування клейкою стрічкою (скотчем) рук потерпілої, проти волі особи, примусово затягнули ОСОБА_7 з приміщення житлового будинку у приміщення погребу, після чого закрили двері погребу, чим фактично позбавили потерпілу всупереч її волі змоги вільного пересування та вибору місця перебування.

Утримували ОСОБА_7 у приміщенні погребу на протязі 10-20 хвилин до приходу брата останньої ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 відчинила двері погребу та випустила ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 147 від 22.08.2017 року в ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця по внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині смугастої форми, синець синього кольору розміром 3,2х1 см та синець на передній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі людини вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою с. Скала Оратівського району Вінницької області, 18.08.2017 року приблизно о 19 год. 30 хв. перебуваючи у житловому будинку на території домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 по мобільному телефоні покликали до себе ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою з`ясування обставин щодо зникнення мобільного телефону на пасовищі біля с. Скала Оратівського району, який належить ОСОБА_5 .. В подальшому близько 20 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_7 прийшла до вказаного домогосподарства. ОСОБА_5 запросила її до житлового будинку, де також перебував ОСОБА_4 , який за попередньою змовою спільно із ОСОБА_5 умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з ціллю наживи, із словесними погрозами застосування фізичного насильства, тримаючи за руки здійснили відкрите викрадення у ОСОБА_7 з рук мобільного телефону марки "Nokia 6060", який ОСОБА_4 відразу передав ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 65 грн.

Згідно висновку експерта ВВ КНДІСЕ № 4993/17-21 від 30.08.2017 року ринкова вартість мобільного телефону марки "Nokia 6060" станом на момент викрадення 18.08.2017 року становила 65 грн. Згідно висновку експерта № 147 від 22.08.2017 року в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мали місце тілесні ушкодження на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець синюшного кольору полосатої форми розміром 3,2х1,2 см., що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньо змовою групою осіб.

Також, в період часу приблизно з 22 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно порушили основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу до гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканність, непіддання катуванню (порушуючи вимоги ст.ст. 19,23,29,32,33 Конституції України та всупереч нормам Декларації ООН про захист усіх осіб від насильницького зникнення від 18 грудня 1992 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року), маючи умисел спрямований на незаконне позбавлення волі, шляхом заподіяння фізичних страждань, що виражалося у спричиненні болю, внаслідок заподіяння фізичного впливу на організм людини у вигляді тримання за передпліччя та зв`язування клейкою стрічкою (скотчем) рук потерпілої, проти волі особи, примусово затягнули ОСОБА_7 з приміщення житлового будинку у приміщення погребу, після чого закрили двері погребу, чим фактично позбавили потерпілу всупереч її волі змоги вільного пересування та вибору місця перебування.

Утримували ОСОБА_7 у приміщенні погребу на протязі 10-20 хвилин до приходу брата останньої ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 відчинила двері погребу та випустила ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 147 від 22.08.2017 року в ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця по внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині смугастої форми синець синього кольору розміром 3,2х1 см та синець на передній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі людини вчинене за попередньою змовою групою осіб.

27.09.2017 року прокурором Немирівської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000126 від 22 серпня 2017 року та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_5 ; на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

27.09.2017 року прокурором Немирівської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000126 від 22 серпня 2017 року та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_5 ; на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоди затвердити та призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджену в угодах міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості від 27.09.2017 року, укладену з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості від 27.09.2017 року, укладену з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та дала суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину.

Захисник ОСОБА_6 просить угоду затвердити та призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоди про визнання винуватості, з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за ч. 2 ст. 146 КК України - до злочину середньої тяжкості.

Суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором Немирівської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 угода про визнання винуватості від 27.09.2017 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченої повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньо змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі людини вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за ч. 2 ст. 146 КК України - до злочину середньої тяжкості.

Суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором Немирівської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 27.09.2017 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньо змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі людини вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно акта здачі - приймання висновку судового експерта № 4993/17-21 від 22.08.2017 року становить 297 грн. 00 коп.(двісті дев`яносто сім гривень 00 копійок), які слід стягнути з обвинувачених в розмірі 148 грн. 50 коп. (сто сорок гривень п`ятдесят копійок) з кожного.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Питання про речові докази слід вирішити в передбаченому ст. 100 КПК України порядку.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.09.2017 року, укладену між прокурором Немирівської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000126 від 22 серпня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.09.2017 року покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 146 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.09.2017 року, укладену між прокурором Немирівської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000126 від 22 серпня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.09.2017 року покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 146 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі:
- 3 елементи клейкої стрічки довжиною 50,50,35 см, клаптик тканини червоного кольору 20х10 см, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області після набрання вироком законної сили знищити у встановленому законом порядку; мобільний телефон марки "Nokia" модель 6060 ІМЕІ № НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області після набрання вироком законної сили- повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи в розмірі 148грн. 50 коп. (сто сорок вісім гривень п`ятдесят копійок).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи в розмірі 148грн. 50 коп. (сто сорок вісім гривень п`ятдесят копійок).

Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1