Справа № 296/8021/17
УХВАЛА
Іменем України
11 жовтня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буростан, Вірменія, громадянина України, одруженого, що утримує трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2017 року ст. слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно гр. ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 25.04.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077.
В клопотанні слідчий аргументував необхідність прийняття такого рішення тим, що наявні матеріали кримінального провадження, вивчення особи підозрюваного, на підставі отриманих у встановленому законом порядку фактичних даних, свідчать про існування ризиків того, що гр. ОСОБА_6 , маючи міцні соціальні зв`язки із іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, будучи ознайомленим з матеріалами кримінального провадження, а також знайомим з потерпілим у кримінальному провадженні, з огляду на це може чинити незаконний вплив на учасників кримінального провадження.
Така процесуальна позиція слідчого ґрунтується, крім вищевказаного, також з врахуванням наступного, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, а тому підозрюваний під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник і підозрюваний у своїх виступах просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, у провадженні за № 0000077 від 25 квітня 2017 року.
09.10.2017 р. о 13 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні зазначеного злочину, в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_6 було затримано.
Відповідно до п.«С» ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, у випадках і відповідно до процедури, встановленої законом, допускається позбавлення свободи особи, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Цього ж дня слідчим було повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч.3 ст.189 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у наступному. У невстановлений слідством день, час та місці на початку травня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від свого спільного знайомого ОСОБА_9 , достовірно стало відомо про купівлю 07 квітня 2017 року гр. ОСОБА_10 в м. Гейлінкірхен, Федеративної Республіки Німеччина, вантажного автомобіля «MAN TGA 18.480», який на той час був не розмитненим та з 15.04.2017 р. перебував на території автомобільної стоянки по вул. Кіма в м. Бердичів, Житомирської області, а також щодо наявності усної домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо передачі останнім ОСОБА_9 , після розмитнення указаного вантажного автомобіля, грошей в сумі 8000 доларів США, до якої входить 6000 доларів США - повернення боргу знайомому ОСОБА_9 та 2000 доларів США - оплата послуг за супровід ОСОБА_9 автомобіля з Німеччини до України. Саме в цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на вимагання чужого майна, а саме грошових коштів у ОСОБА_10 , у великому розмірі.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна, не дочекавшись розмитнення вантажного автомобіля та передачі вищевказаних грошових коштів ОСОБА_9 , бажаючи незаконно збагатитись шляхом погроз та вимагання чужого майна, діючи у рамках спільної злочинної змови з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зателефонував 22.04.2017 близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_10 та призначив зустріч в кафе «Філіжанка», що по вул. Миру в м. Бердичів, Житомирської області. Цього ж дня о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_7 прибув до зазначеного кафе спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , де під надуманим приводом, небажання ОСОБА_10 сплати борг перед ОСОБА_9 , повідомив про нові боргові зобов`язання перед ними в розмірі 40000 доларів США, тобто висловив неправомірну вимогу сплатити зазначену суму коштів, а на відмову ОСОБА_10 сплачувати вказану суму коштів, діючи у рамках єдиного злочинного умислу з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в обличчя, завдавши фізичного болю потерпілому та наголосив, що у разі подальшої відмови ОСОБА_10 у визнанні боргу перед ними на суму 40 000 доларів США, до нього буде застосовано зброю, тобто висловив погрозу у заподіянні тілесних ушкоджень небезпечних для його життя та здоров`я, при цьому в підтвердження своїх дій поклав руку собі на пояс, за яким знаходилась зброя, таким чином вказуючи, що має при собі зброю та може її застосувати, а також повідомив, що в залог сплати грошових коштів вони забирають його автомобіль «MAN TGA 18.480», і наказав передати йому документи та ключі від автомобіля. У свою чергу ОСОБА_10 , сприймаючи дії ОСОБА_7 як реальну загрозу для свого життя, побоюючись настання тяжких наслідків, передав йому документи та ключі до автомобіля «MAN TGA 18.480».
Наприкінці квітня 2017 року, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти в рамках єдиного злочинного умислу з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не припиняючи погроз у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , у разі не виконання його вимог щодо передачі оголошеної ним суми коштів, зважаючи на той факт, що документи на автомобіль «MAN TGA 18.480» були оформлені на ОСОБА_10 і він являвся власником автомобіля, не маючи змоги отримати документи на право власності та продати автомобіль повернув автомобіль останньому та висловив вимогу до 25.04.2017 віддати йому 40 000 доларів США та розрахуватись з ОСОБА_9 ..
У подальшому 11.05.2017 потерпілий ОСОБА_10 після розмитнення та оформлення відповідних документів зареєстрував право власності на власний вантажний автомобіль «MAN TGA18.480» сідловий тягач-Е, 2007 року випуску, за державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та передав, згідно домовленості, ОСОБА_9 8000 доларів США, незважаючи на це, останній продовжував вимагати передачі ще 30000 доларів США.
Не припиняючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння шляхом вимагання чужим майном, що належить ОСОБА_10 , у період з травня по вересень 2017 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, неодноразово телефонували до потерпілого та зустрічалися з ним на території м. Бердичів, Житомирської області, продовжуючи повторно висловлювати потерпілому незаконну вимогу сплатити їм грошові кошти, при цьому вказуючи суми від 10 000 до 30 000 доларів США, та наполягаючи на виконанні раніше визначених ними вимог щодо передачі грошових коштів, а у разі невиконання яких продовжували висловлювати погрози щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства.
У подальшому, у невстановлений слідством день, час та місці, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залучили до своїх злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , тобто вступили з останніми в попередню злочинну змову щодо вимагання чужого майна, а саме грошових коштів у великому розмірі ОСОБА_10 ..
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 і ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , 09 жовтня 2017 року, маючи умисел на отримання чужого майна шляхом вимагання, достовірно знаючи про місце знаходження ОСОБА_10 , прибули близько 12 години 30 хвилин на автомобілі марки «Ауді А6» на стоянку вантажних автомобілів, що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Зоріна (колишня назва вул. КІМа), 32.
Після чого, перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_11 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет, в черговий раз висловили ОСОБА_10 вимогу передачі грошових коштів в сумі 30 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 09.10.2017 становить 802 200 гривень, посилаючись на те, що усі можливі терміни вийшли та їм потрібні гроші, погрожуючи при цьому вбивством. В свою чергу ОСОБА_6 , з метою залякування ОСОБА_10 наніс останньому один удар в обличчя, завдавши при цьому фізичного болю. Усвідомлюючи реальність пред`явлених погроз останніми та можливість їх реалізації ОСОБА_10 , не чинив перешкод в заволодінні автомобілем.
Цього ж дня, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 були затримані працівниками правоохоронних органів на території стоянки вантажних автомобілів, що за адресою: АДРЕСА_3 , після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Під час допиту, в якості підозрюваного, ОСОБА_6 відмовився від дачі показів, згідно ст. 63 Конституції України.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: заяву ОСОБА_10 про вчинення злочину від 24.04.2017; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25.04.2017; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 07.09.2017; протокол додаткового допиту ОСОБА_10 від 09.10.2017; копію довідки з Бердичівської ЦМЛ від 22.04.2017; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо контроль особи» від 06.06.2017; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо контроль особи» від 07.09.2017; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» від 26.06.2017; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» від 01.07.2017, копію довідки з Бердичівської ЦМЛ від 09.10.2017.
У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує також і практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про «розумну підозру» у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Як вказувалось вище, санкція ч.3 ст.189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна.
З огляду на викладене, розглянувши клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалася слідчий у клопотанні, і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та інших учасників у цьому кримінальному провадженні.
Згідно даних, що характеризують особу підозрюваного, встановлених в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 зареєстрований і проживає на території Київської області, перебуває у зареєстрованому шлюбі, утримує трьох неповнолітніх дітей, тобто має стійкі (сталі) соціальні зв`язки, позитивно характеризується, має ознаки помірної латеральної гіперпресії надколінника лівого колінного суглобу (а.с.а.с.38049). Однак, з врахуванням встановлених обставин справи, наявність вказаних обставин не може вважатись стримуючим фактором від порушень зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж вимагається слідчим і прокурором.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий і прокурор.
Тому, окрім вищезазначеного, враховуючи також характер і тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Доводи захисника і підозрюваного про можливість обрання останньому іншого, більш м`якого запобіжного заходу не підтверджені доказами.
У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,193,194,196,197,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з часу затримання ОСОБА_6 , тобто з 13 годин 30 хвилин 09 жовтня 2017 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1