Справа №672/1726/17
Провадження №1-кп/672/23/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000395 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сатанів, Городоцького району, Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно непрацюючого, освіта професійно-технічна, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
за ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 в кінці квітня 2016 р., перебуваючи на господарстві за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою власного збагачення, вирішив вчинити крадіжку майна з будинку ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_2 в даному населеному пункті.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 того ж дня близько 22.00 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 відсутня у вказаному будинку, переконавшись у тому що на господарстві немає інших осіб, якими він міг бути викритий, шляхом застосування фізичної сили зірвав із вхідних дверей металеву скобу з навісним замком, проник в середину будинку, де в одній з кімнат, з корисливих мотивів, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки "Nokia" моделі "1616", в якому знаходилась сім-картка українського мобільного оператора "Київстар" вартістю 25 грн. та тепловентилятор марки "Calore FHC-15S" вартістю 233 грн. 92 коп.
Всього ОСОБА_6 викрав майна потерпілої на загальну суму 412 грн. 81 коп.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно за вищевказаних обставин вчинив даний злочин.
За таких обставин по справі, а також беручи до уваги положення ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне в подальшому досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують учасники судового провадження. Правила ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`ясненні і зрозумілі.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він притягуються до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується по місцю проживання. На обліку у лікаря-психоневропатолога та лікаря-нарколога не перебуває. Крім того, судом враховується, що на час розгляду справи обвинуваченій частково відшкодував потерпілій моральну шкоду в сумі 5000 грн., і позиція потерпілої, яка просить його суворо не карати.
За таких обставин по справі, при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за можливе, враховуючи особу винного, характеризуючі обставини, беручи до уваги наявність обставин, що пом"якшують покарання, призначити покарання в мінімальних межах, визначених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак звільнити від його відбування із встановленням іспитового строку.
Судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме - залишити у власності потерпілої.
Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілої, суд виходить із наступного.
ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_6 10000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої злочином а також вирішити питання розподілу судових витрат: 6000 грн. у якості витрат на правову допомогу та 704 грн. 80 коп. судового збору за пред`явлення цивільного позову.
Потерпіла мотивує заявлений позов тим, що вона зазнала моральних страждань з приводу проникнення до її будинку сторонньої особи та вчинення крадіжки майна, що належало її покійній матері, яка померла незадовго до злочину. Крім того, вона змушена була вживати додаткових зусиль щодо організації досудового розслідування даного злочину, яке розпочалось лише 02.10.2017 р. і пов`язаних з цим моментів (відвідування поліції, приїзди до м. Городка, тощо).
ОСОБА_6 заявлений позов визнав у повному обсязі, погоджується відшкодувати як заявлену моральну шкоду, так і сплатити понесені позивачем судові витрати.
З врахуванням позиції обвинуваченого, який позов визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.
Ч.5 ст.128 КПК України встановлено, що: "Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства".
Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.
При визначенні моральної шкоди суд керується вимогами п.п. 9, 17.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди від 31.03.1995р. і враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнала потерпіла у зв`язку із вчиненням щодо неї злочинних дій. Моральна шкода полягає у фізичних та моральних стражданнях потерпілої, порушенні її нормального ритму життя, ігноруванні обов`язку щодо відшкодування обвинуваченим завданої шкоди у добровільному порядку в ході досудового розслідування, необхідності вживати додаткові зусилля для організації свого життя.
Ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що: "У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову."
За таких обставин, переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання позову, суд приходить до висновку про можливість таке визнання прийняти. Також, судом враховано і ту обставину, що на відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні ОСОБА_6 передав потерпілій 5000 грн., і відповідно розмір цивільного позову підлягає зменшенню на цю суму, оскільки потерпілою заява про зменшення позовних вимог не подавалась.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд приходить до наступного висновку.
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат і розподіляються між сторонами на загальних підставах в силу ст.137, 141 ЦПК України.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо…).
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України).
Суд приходить до висновку, що представником потерпілої адвокатом ОСОБА_8 подані необхідні документи на підтвердження понесених її довірителькою витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн.
Вирішуючи питання про обгрунтованість розміру даних витрат суд виходить із наступного.
В даному випадку адвокат ОСОБА_8 приймає участь у розгляді даної справи як представник потерпілої особи та як представник цивільного позивача, а тому судом при вирішенні питання про відшкодування судових витрат беруться до уваги як положення КПК України, так і положення ЦПК України, що стосуються розподілу судових витрат.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтвердженні процесуальні витрати (ч.1 ст.124 КПК України).
Ч.4 ст.137 ЦПК України визначено критерії, за якими визначається співмірність витрат на оплату послуг адвоката.
Однак, ч.5 даної статті визначено, що зменшити розмір судових витрат суд може лише за клопотанням іншої сторони та за умови невідповідності таких витрат критеріям, що визначені у ч.4 ст.137 ЦПК України (тобто одночасно за наявності двох вищевказаних умов).
Обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Дана норма є спеціальною, по відношенню до загальної норми, яка регулює порядок розподілу судових витрат (ст.141 ЦПК України), а тому саме нею суд має керуватись при вирішенні даного питання.
Обвинуваченим будь-яких заперечень чи клопотань про зменшення розміру судових витрат не заявлялось, що свідчить про згоду із таким розміром.
За таких обставин суд не вправі з власної ініціативи вирішувати питання про обгрунтованість чи співмірність витрат на правову допомогу, оскільки такі дії суду будуть свідчити про порушення принципу змагальності сторін, що визначений ст.12 ЦПК України та ст. 81 ЦПК України.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки "Nokia" моделі "1616" та тепловентилятор марки "Calore FHC-15S", які передані на відповідальне зберігання потерпілій, слід залишити у її власності.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5000 грн. 00 коп. в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди, 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу та 704 грн. 80 коп. судового збору, а всього - 11704 грн. 80 коп. (одинадцять тисяч сімсот чотири грн. 80 коп.).
У задоволенні решти позову відмовити.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя: