Справа № 344/3262/18
Провадження № 1-кс/344/1302/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004456 від 28.10.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилалася на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2017 року, близько16 год. 40 хв., ОСОБА_4 , рухався своїм автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Мельничука в м. Івано-Франківську, після чого здійснив поворот на вул. Крушельницької. Проїзд по вищевказаній вулиці був перекритий у зв`язку із святкуванням Дня Міста Івано-Франківська. На проїзній частині дороги перебували працівники КП «Муніципальна варта», а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обмежували рух по вищевказаній вулиці.

ОСОБА_4 , продовжуючи рух на своєму автомобілі, впритул наблизився до місця, де перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в агресивному стані, безпричинно почав вживати слова ненормативної лексики в сторону ОСОБА_7 . Останній, намагаючись заспокоїти ОСОБА_4 , пояснив йому, що проїзд по вулиці перекритий, на що є підтверджуючі документи.

Однак, ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, умисно продовжив рух своїм автомобілем, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який впав передньою частиною тіла на капот та лобове скло автомобіля. Проїхавши близько трьох метрів на капоті, ОСОБА_6 впав на асфальтне покриття.

Після цього автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційнийномер НОМЕР_1 зупинився, з нього вийшов ОСОБА_4 , тримаючи в руках предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яну биту, направився в сторону ОСОБА_6 та, перебуваючи в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, безпричинно грубо порушуючи громадський порядок, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: дерев`яною битою в ділянку голови та тулуба, спричинивши останньому, згідно висновку експерта № 315, від 23.06.2017, тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови. Після вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 сів у свій автомобіль та направився в сторону Л. Українки, де в подальшому був зупинений працівниками патрульної поліції.

14 березня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, офіційно не працює, судимий:

- 28.01.2013 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 307,ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року до позбавлення волі на термін 3 роки 6 місяців із конфіскацією майна;

- 21.04.2015 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 395 КК України 2001 року до арешту на термін 2 місяці.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, допитами потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими доказами в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьохдо семи років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілого, свідківу цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про місце їх роботи та проживання;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, що не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та можливості незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у ході спілкування з останніми.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Перелічені ризики є достатніми для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечила, просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, ОСОБА_4 протягом року не вчинив нового злочину, сприяв досудовому розслідуванню, жодного тиску чи вливу на інший часників процесу не чинив та не переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 14 березня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 28.01.2013 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 307,ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року до позбавлення волі на термін 3 роки 6 місяців із конфіскацією майна;

- 21.04.2015 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 395 КК України 2001 року до арешту на термін 2 місяці,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 14 травня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1