печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ,про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо повернення майна,-

В С Т А Н О В И В :
адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, про зобов`язання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 29.03.2016 слідчим СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено видаткова накладна № АТИН-00063 від 17.06.2013 на 2 арк., рахунок № 123 від 23.07.2013, договір про надання послуг №10.0124 від 19.08.2016, акт прийому-передачі наданих послуг від 31.08.2015 та інші документи. Оскільки заявнику не було надано рішення, яким було надано органам досудового слідства право на арешт майна та продовження його утримання у слідчого, заявник посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-306 КПК України просить зобов`язати слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повернути вилучені, під час обшуку29.03.2016, майно.

Адвокат, слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скаргиповідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий в судове засідання нез`явилися, про час та місце розгляду скаргиповідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що було проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено видаткова накладна № АТИН-00063 від 17.06.2013 на 2 арк., рахунок № 123 від 23.07.2013, договір про надання послуг №10.0124 від 19.08.2016, акт прийому-передачі наданих послуг від 31.08.2015 та інші документи.

Обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2016.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2016було надано дозвіл на обшук в житловому приміщенні за адресою; АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке здобуте в результаті його вчинення.

В резолютивній частині ухвали слідчого судді від 24.03.2016вказані індивідуальні та родові ознаки предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом цієї норми, вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначені речі можуть містити відомості, що мають значення для обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та були вилучені згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2016.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1