А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.11.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження 11-сс/777/634/17 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и в :
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт майна, а саме: алкогольних виробів марки «Тарас Бульба» ємністю 0,5 літра з марками та без марок акцизного податку України в загальній кількості 510 пляшок, а також марок акцизного податку України, що містять ознаки підробки в загальній кількості 30 марок, які вилучені 20.10.2017 року під час обшуку складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчий не довів необхідність арешту на вилучене майно, а також відношення цього майна до кримінального провадження, в рамках розслідування якого проведено такий обшук, тому відповідно до вимог ст.173 КПК України у задоволенні клопотання про арешт майна відмовлено.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2017 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого. Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним та необґрунтованим, посилаючись на те, що слідчим суддею залишено поза увагою, що вилучені за адресою АДРЕСА_1 алкогольні напої визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000009 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України та по ним, а також по маркам акцизного податку України призначені відповідні експертизи. Прокурор зазначає, що на момент розгляду клопотання існували достатні підстави вважати, що вилучені алкогольні напої марки «Тарас Бульба» ємністю 0,5 літра з марками та без марок акцизного податку України в загальній кількості 510 пляшок, а також марок акцизного податку України, що містять ознаки підробки в загальній кількості 30 марок, є предметом злочинів, передбачених ст.ст.199,204 КК України містять на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, відтак й з урахуванням призначених судово-технічної та хімічної експертиз у цьому кримінальному провадженні, слідчим суддею безпідставно відмовлено в арешті зазначеного в клопотання слідчого майна.
Представники юридичної особи ПАТ «Ужгородський турбогаз» вдруге в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись апеляційним судом .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, про безпідставність поданої прокурором апеляції та залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження, виходячи зі змісту ч.3 ст.395 КПК України, прокурором не порушений, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Як видно, наведені в клопотанні доводи слідчого про накладення арешту на вилучені 20.10.2017 року під час обшуку складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 : алкогольні вироби марки «Тарас Бульба» ємністю 0,5 літра з марками та без марок акцизного податку України в загальній кількості 510 пляшок, а також марок акцизного податку України, що містять ознаки підробки в загальній кількості 30 марок, слідчим суддею належним чином не перевірялись. Досліджуючи доводи слідчого, слідчий суддя не врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні про арешт алкогольних напоїв, що містять ознаки підробки та з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України, прийшов до невірного висновку про відмову в задоволенні клопотання .

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя виходив з того, що слідчий не довів необхідність арешту на вилучене майно, а також відношення цього майна до кримінального провадження, в рамках розслідування якого проведено такий обшук.
Проте, суддя не взяв до уваги те, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000009, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.05.2017 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначеного кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи з метою збуту, готуються до незаконного придбання, зберігання, перевезення підроблених марок акцизного податку України з метою використання при продажі незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а також готуються до незаконного придбання з метою збуту, зберігання та транспортування з цією ж метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3.10.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщень за адресою: м.Ужгород, вул..Болгарська, 3, які на праві приватної власності належить ПАТ «Ужгородський турбогаз» з метою відшукання незаконно виготовлених алкогольних виробів, на яких можуть бути використані підроблені марки акцизного податку України, засобів та знарядь для їх упакування при транспортуванні, накладних, видаткових накладних, документів, що свідчать про придбання та збут невстановленими особами незаконно виготовлених алкогольних виробів.

В ході проведеного обшуку 20.10.2017 року виявлено та вилучено предмети, речі та документи, що мають доказове значення в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, в тому числі і алкогольні вироби марки «Тарас Бульба» ємністю 0,5 літра з марками та без марок акцизного податку України в загальній кількості 510 пляшок, а також марки акцизного податку України, що містять ознаки підробки в загальній кількості 30 марок.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, яке зазначене в клопотанні слідчого про накладення арешту, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки обґрунтовано визнане речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів критично ставиться до висновків слідчого судді з приводу того, що в клопотанні слідчого не наведено даних про відношення майна, яке було вилучено під час проведення обшуку, оскільки як вбачається із клопотання постановою слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Закарпатській області таке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000009, а тому у клопотанні слідчого зазначені достатні на даній стадії кримінального провадження підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.
Крім цього, колегія суддів враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.
Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.
Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегія суддів не вбачає. При цьому колегія суддів враховує те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на це майно.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням апеляційним судом, у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, нової ухвали .
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст 404, 407, 409, 410, 422 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 26 жовтня 2017 року скасувати.
Клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 20.10.2017 року під час обшуку складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: алкогольні вироби марки «Тарас Бульба» ємністю 0,5 літра з марками та без марок акцизного податку України в загальній кількості 510 пляшок, а також марки акцизного податку України, що містять ознаки підробки в загальній кількості 30 марок.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: