Провадження №1-кп/523/207/17
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

17.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0000475 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.3, 187 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
До провадження Суворовського районного суду міста Одеси апеляційним судом Одеської області направлено обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000475 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.3, 187 ч.3 КК України, після скасування вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 10.06.2015 року на новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі суду.

12.07.2016 року апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу, в якій колегією суддів висвітлено порушення вимог кримінального процесуального законодавства в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 , перешкоджання його розгляду по суті, та неможливість за результатами такого судового розгляду ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, що підтримує державне обвинувачення в суді по даним матеріалам кримінального провадження, вважав можливим призначити справу до судового розгляду.

Адвокат, що здійснює захист обвинуваченого, в підготовчому судовому засіданні заперечував проти думки прокурора та проти призначення справи до судового розгляду, посилаючись на те, що вирок суду був скасований ухвалою апеляційного суду Одеської області із вказівкою на ряд встановлених недоліків, тому вважає, що вищевказаний обвинувальний акт має бути повернутим для виправлення вказаних в ухвалі апеляційного суду Одеської області недоліків керівнику Одеської місцевої прокуратури №4, так як Одеську міську прокуратуру було ліквідовано.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника в повному обсязі.

Ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, приймаючи до уваги вказані в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 12.07.2016 року недоліки, вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.291 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Однак, суд звертає увагу на встановлену невідповідність вищевказаного обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що унеможливлює його призначення до судового розгляду.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється в організації нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, та його дії кваліфіковано як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.3, 187 ч.3 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу. Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 взагалі не містить формулювання обвинувачення.
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_7 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому підозрюються останній. Такі відомості, у відповідності до положень ст.277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_7 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного.
Враховуючи те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, колегія суддів приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 ..
Таким чином, з підстав встановлених судом обвинувальний акт ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, про що також було зазначено в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 12.07.2016 року. Посилаючись при цьому на практику Європейського суду, а саме вказано, що Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Крім того, всупереч положень пункту 3 Додатку 61 до п.п.18.2.1, 18.2.4 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої Наказом Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року, на обвинувальному акті відсутня печатка прокуратури.

Також вбачаються порушення положень п.4 ч.2 ст. 291, п.9 ч.2 ст.291 КПК України, не вказані ім`я, по батькові слідчого та прокурора, а відображено лише їх прізвища та ініціали; не вказано місце складання та затвердження обвинувального акту, а зазначено лише місто.

Ознайомившись із обвинувальним актом, колегія суддів також звертає увагу на виклад обставин справи, а саме « ОСОБА_8 , діючи за раніше обговореним з ОСОБА_7 планом, спільно з працівниками міліції проникли до квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_9 ».

Окрім цього, статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, наряду з іншим, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст.110, 283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ст.109 КПК України - реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст.314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, враховуючи необхідність усунення допущених неточностей, недоліків в обвинувальному акті, за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та його додатків у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.3, 187 ч.3 КК України, прокуророві для усунення встановлених недоліків, вірного викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, виконання вимог, зазначених в ухвалі колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 12.07.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 31-33, 291, 314, 369-372 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.3, 187 ч.3 КК України, разом із доданими до нього документами повернути керівнику Одеської місцевої прокуратурі №4 для усунення недоліків, які зазначені в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 12.07.2016 року, протягом розумного строку.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3