У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у справі з розгляду об`єднаного кримінального провадження № 308/11903/16-к про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, ,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 знаходиться об`єднане кримінальне провадження № 308/11903/16-к про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Суддею ОСОБА_4 заявлено самовідвід з тих мотивів, що одним з потерпілих у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , який звернувся до Вищої ради правосуддя із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, в якій зазначив, що під час розгляду справи йому незаконно відмовлено у доступі до правосуддя, порушено засади гласності та відкритості судового засідання, порушено засади рівності всіх учасників процесу, не забезпечено учасникам права на захист, безпідставно затягується та вживають суддею заходи щодо розгляду справи.

Прокурор, потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду не відомі.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні просив заяву про самовідвід задовольнити, оскільки на його думку є підстави для задоволення такого.

Суд, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку потерпілого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 75 КПК України передбачені випадки коли слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з"ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 5 ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Відповідно до висновків у справі «Білуха проти України» при вирішенні питання про те, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Крім того, рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 року №34 було надано роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів , відповідно до ст. 133 «Про судоустрій і статус суддів», статей 1,28,35 Закону України «Про запобігання корупції», Методичних рекомендацій з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб , уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 14.07.2016 року №2, Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року №2, Положення про Раду суддів України , затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2-10 року .

Так відповідно цих роз`яснень, подання учасниками судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 КК України не породжує ні потенціального, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань /ЄРДР/ відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 КК України.

Наявність скарги щодо судді у провадження Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 КК України.

Роз`яснено, що наявність правовідносин між суддею та органами суддівського самоврядування (Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Державна судова адміністрація України) , якщо він розглядає справу про аналогічні правовідношення іншого судді з цим органом , не породжує конфлікту інтересів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що саме по собі звернення потерпілого у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , який звернувся до Вищої ради правосуддя із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді жодним чином не свідчить про наявність підстав, які б обґрунтовано викликали сумнів у неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження або свідчили про його певну особисту заінтересованість у вказаному провадженні, певні прихильності, уподобання стосовно однієї зі сторін у справі.

Інші об`єктивні дані, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_9 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного та законного рішення у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

А тому враховуючи, що підстав для самовідводу судді не встановлено, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у справі з розгляду об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1