Дата документу 18.01.2018 Справа № 554/335/18
Провадження №1-кс/554/804/2018
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0005281 від 27.11.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на вилучений 16.01.2017 року в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон в корпусі чорного кольору без СІМ картки, під`єднаний до оператора зв`язку «Інтертелеком» № НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання.

Клопотання мотивоване тим, що Полтавським ВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005281 від 27.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України.

Так, слідчий вказує, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

05.01.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

16.01.2018 року в ході огляду у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон в корпусі чорного кольору без СІМ картки, під`єднаний до оператора зв`язку «Інтертелеком» з № НОМЕР_1 .

Слідчий вказує, що вилучений у підозрюваного ОСОБА_5 мобільний телефон є тимчасово вилученим майном, на яке потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Завданням арешту майна слідчий вказує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилученим мобільним телефоном підозрюваний ОСОБА_5 , користувався під час скоєння кримінальних правопорушень, а також за допомогою нього зв`язувався із свідком ОСОБА_6 , якому після телефонної розмови реалізовував викрадене майно. Вилучений мобільний телефон, є предметом, який містить сліди кримінального правопорушення, та є тимчасово вилученим майном, а тому слідчий вважав за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту щодо вказаного майна. Незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, про що слідчим надано відповідні докази та письмові пояснення.

Від слідчого надійшла заява про розгляд без участі, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон в корпусі чорного кольору без СІМ картки, під`єднаний до оператора зв`язку «Інтертелеком» № НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання, 27.12.2017 року близько 11.30 год. що ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на 9-му поверсі через грати, проник до ліфтового приміщення, в другому під`їзді, де таємно викрав трансформатор ТТ 0,4 вартістю 1540 гривень 38 копійок, трансформатор ОСО 0, 25 вартістю 459 гривень 18 копійок, котушку МП 201 вартістю 1530 гривень 01 копійка, та кришку бюро, вартістю 357 гривень 07 копійок. З викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним навісний розсуд, чим завдав житлово-будівельному кооперативу «Юпітер» матеріальної шкоди на загальну суму 3886 гривень 64 копійки.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 11.12.2017 року, 16.12.2017 року, 17.12.2017 року, 23.12.2017 року, 26.12.2017 року, 29.12.2017 вчинив низку крадіжок, поєднаних із проникненням до приміщень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілим..

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжок), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2017 року за №0005281.

05.01.2018 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Згідно протоколу від 16.01.2018 року в ході огляду у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон в корпусі чорного кольору без СІМ картки, під`єднаний до оператора зв`язку «Інтертелеком» з № НОМЕР_1 .

Вилучений мобільний телефон, є предметом, який містить сліди кримінального правопорушення, оскільки за його допомогою ОСОБА_5 зв`язувався із свідком ОСОБА_6 , якому після телефонної розмови реалізовував викрадене майно, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Таким чином, існують обґрунтовані дані про те, що означена особа може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення та може розпорядитись майном, яке має значення речових доказів для досудового розслідування, а саме вказаним мобільним телефоном, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.4 ст. 301 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказані речі, зокрема мобільний телефон в корпусі чорного кольору без СІМ картки, під`єднаний до оператора зв`язку «Інтертелеком» № НОМЕР_1 , міг зберегти на собі сліди злочину, можуть бути доказами кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 16.01.2017 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон в корпусі чорного кольору без СІМ картки, під`єднаний до оператора зв`язку «Інтертелеком» № НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання, та визначити місце зберігання майна в Полтавському ВП ГУ НП в Полтавській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1