Справа № 461/6555/17
Провадження № 1-кп/461/528/17
УХВАЛА
13.12.2017 Галицький районний суд м. Львова у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, українця, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,
Надалі ухвалою Галицького районного суду м. Львова запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 18 січня 2018 року, включно.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурором заявлено письмове клопотання, яке підтримане в судовому засіданні про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не минули та не зменшились. Проте в подальшому просили скасувати обвинуваченому вказаний запобіжний захід з моменту його обміну військових формувань України та цивільних заручників, що перебувають у полоні терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР». мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає обміну, відповідно до Мінського Протоколу за підсумками консультацій Тристоронньої контактної групи щодо спільних кроків, спрямованих на імплементацію Мирного плану президента України від 05 вересня 2014 року досягнуто домовленостей щодо здійснення обміну полонених військових формувань України та цивільних заручників, а також затриманих членів незаконних збройних формувань терористичних організацій ДНР та ЛНР.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора про скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 36 КПК України встановлено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Стаття 131 КПК України встановлює, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження, зокрема, є запобіжні заходи.
За змістом статті 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.
Стаття 200 КПК України встановлює, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Суд враховує те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачуються, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню його від суду.
Частиною 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
При вирішенні питання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.176, 200, 202 КПК України, колегія суддів,-
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто до 13 лютого 2018 року, включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та скерувати до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Скасувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з моменту його обміну на осіб військових формувань України та цивільних заручників, що перебувають у полоні терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР»
Надати дозвіл працівникам Управління служби безпеки України у Львівській області на етапування ОСОБА_6 до місця здійснення обміну на військово полонених збройних формувань України та цивільних заручників.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської області ОСОБА_5 .
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3