Справа № 289/1918/16-к
Номер провадження 1-кп/289/12/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000673 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, непрацюючого, на утриманні нікого не має, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12.11.2016 року близько 16-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на лузі поблизу вул. Старокиївська в м. Радомишль Житомирської області, помітив споруду розподілу електромережі повітряної лінії, яка знаходиться на балансі Радомишльського РЕМ, та таємно викрав з вказаного приміщення металеві дверцята вартістю 774 грн. 20 коп. кожна, а також металеву бочку, сітку та трос, які внаслідок повного фізичного зносу вартості не мають, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв Радомишльському РЕМ матеріальну шкоду на загальну суму 3096 грн. 80 коп., яка в подальшому потерпілому була відшкодована.

В підготовчому судовому засіданні представником потерпілого юрисконсультом Радомишльського РЕМ ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином на загальну суму 573,18 грн.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Заявлені цивільним позивачем позовні вимоги визнав в повному обсязі та обіцяв відшкодувати завдані потерпілому збитки. Щиро кається у вчиненому, та просить суд його суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, просив цивільний позов задовольнити в повному обсязі, а щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; не працює, не має офіційних джерел для існування, що і спонукало його до вчинення корисливих злочинів; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; на утриманні нікого не має, за місцем проживання надана формальна характеристика, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, надав покази, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує наявність пом`якшуючої обставини щире каяття, те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, матеріальна шкода частково відшкодована на суму 3096,80 грн., представник потерпілого не наполягає на суворій мірі покарання, тому покарання можливо призначити у мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, призначаючи покарання суд бере до уваги, що вчинений злочин є тяжким злочином, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

З огляду на викладене, з урахуванням думки прокурора, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, при застосуванні ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

В зв`язку із тим, що вина ОСОБА_4 є доведеною, вказана в позові сума визнається обвинуваченим, суд вважає цивільний позов про відшкодування майнової шкоди на суму 573 грн. 18 копійок обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

З метою заберпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків до вступу вироку в законну силу обрати у відношенні до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч.3 ст.185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Речові докази металеві дверцята, повернуті потерпілому, залишити у розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)