Справа № 346/4845/17
Провадження № 1-кп/346/421/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/421/2017 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працює, раніше не судимий, депутатом не являється, розлучений, на утриманні нікого не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України,а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи 7.09.2017 року близько 20.00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із тестем своєї сестри потерпілим ОСОБА_5 . В ході даного конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї свого будинку, умисно, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув потерпілого ОСОБА_5 з бетонних сходів, що біля будинку, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово наніс удари руками в область обличчя, голови та по різних ділянках тіла потерпілого ОСОБА_5 ..

В результаті умисного нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 ударів, потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця з саднами на його фоні, в тім`яній ділянці; синців в межах лівих виличних та щічних ділянок, в ділянці підборіддя; синця в ділянці верхньої губи, з корововиливом і раною зі сторони слизової оболонки та повною травматичною екстракцією двох верхніх зубів; синців в ділянках лівого та правого плеча, в ділянках грудної клітки праворуч, в поперековій ділянці зліва; саден в ділянці лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 08.09.2017р., відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він 7 вересня 2017 року близько 17.00 год. був в себе вдома по АДРЕСА_1 . До нього в гості завітав його племінник ОСОБА_6 , якого він погодував, а сам разом з дружиною пішов поратись по господарству,залишивши ОСОБА_7 в хаті. Коли стемніло він повернулись до хати, в цей час до нього завітав потерпілий ОСОБА_5 , який почав обзивати його нецензурною лайкою, за те що в нього вдома був племінник ОСОБА_8 після цього потерпілий вдарив його рукою по вуху. Це його розлютило, і він вхопив потерпілого руками за одяг на плечах та виволік його з хати на двір до сходів. Потерпілий знову почав йолго лаяти нецензурною лайкою, відповідно він наніс потерпілому декілька ударів по тілу. Після чого його відтягнула від потерпілого дружина, він зайшов до хати і долею потерпілого не цікавився.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

В судове засідання надійшла угода про примирення між потерпілим та підозрюваним від 28.09.2017 року. У відповідності до даної угоди про примирення сторони дійшли згоди про те,що обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення не вчиняти жодного кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_5 , а також сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у вигляді 180 годин громадських робіт.

Згідно з частиною 5 ст. 474 КПК України суд з`ясував ,що обвинувачений та потерпілий повністю розуміють: 1) права, надані їм законом; 2) наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним; 3) характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим; 4) вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував ,що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання, зокрема відшкодувати завдану ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду з огляду на її розмір та строк відшкодування, визначені в угоді про примирення, чи вчинити дії, перелік яких в ній зазначено. Укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Угода відповідає вимогам КПК (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування), відсутні підстави для відмови в її затвердженні ,передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, прокурор,обвинувачений та потерпілий не заперечують щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.125 ч.1 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, прохання потерпілого суворо не карати, за місцем проживання характеризується посередньо,вперше судиться.

Керуючись ст.ст. 373,374,375,475,476 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_9 від 28 вересня 2017 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання 180 годин громадських робіт.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1