СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/78/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про уточнення дати відрахування початку строку покарання засудженому ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2018 року до суду надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , в якому він просить уточнити дату відрахування початку строку покарання засудженому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом, під час винесення вироку від 19.01.2018, не було зазначено щодо початку строку відбуття покарання, у відповідності до статті 374 КПК України.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про місце та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, причин поважності неприбуття, суду не повідомили.

Суд, вважає можливим провести розгляд клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки неприбуття останніх в судове засідання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України, та з урахуванням положення статті 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без конфіскації майна.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 квітня 2017 року, ОСОБА_4 був затриманий згідно із статтею 208 КПК України

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці.

Відповідно до статті 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України , вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процессуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 208 КПК уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадку якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно із пунктом 14 частиною 2 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14, частини першої статті 537 КПК України.

Згідно із частиною 5 статті 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Пунктом 2 частиною 4 статті 374 КПК України зазначено, що у резолютивній частині вироку зазначаються зокрема початок строку відбування покарання.
У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність уточнення строку відбуття покарання ОСОБА_4 , зазначивши, що строк відбуття покарання потрібно рахувати з моменту приведення вироку до виконання та про зарахування у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, ст.72,73 КК України, Закон України «Про попереднє ув`язнення», суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року, строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у період з 04.04.2017 року до 06.04.2017 року.

На ухвалу може бути подана апеляція, в порядку передбаченому ст.395 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1