ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, угоду про примирення у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.04.2002 року вироком Хмельницького міського суду за ст.141 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- 25.11.2002 року, вироком Хмельницького міськрайонного суду за ст.ст.289 ч.3, 186 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 189 ч.2, 70, 70 ч.4 КК України на 11 років позбавлення волі. Вирок переглянуто 21.01.2003 Апеляційним судом Хмельницької області та ОСОБА_7 засуджено ч. 3 ст. 289 із застосуванням ст. 69, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 189, ч. 1, 4 ст. 70 КК України на строк 6 років позбавлення волі;
- 13.02.2003 року, вироком Хмельницького міськрайонного суду за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі;
- 22.12.2009 року, вироком Хмельницького міськрайонного суду за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 24.12.2015 року вироком Хмельницького міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що 25.06.2017 р., близько 00 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 38 по вул. Тернопільській у м. Хмельницькому, познайомився із потерпілим ОСОБА_4 .
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в дворі вказаного будинку, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману потерпілого, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, попросив у ОСОБА_4 його мобільний телефон марки «Huawei Y6 II», нібито для здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру його повертати. ОСОБА_4 , будучи впевнений в добросовісності намірів ОСОБА_5 , надав йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після цього, ОСОБА_5 імітуючи розмову по телефону, скориставшись тим, що ОСОБА_4 за ним не спостерігає, умисно відійшов від останнього та зник з місця події із вказаним мобільним телефоном марки «Huawei Y6 II» вартістю 2710 гривень в якому знаходилась картка пам`яті об`ємом 16 Гб, вартістю 340 гривень та SIM карткою мобільного оператора ПрАт «Київстар» абонентський номер НОМЕР_1 вартістю 60 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 50 гривень, всього на загальну суму 3160 грн., якими він шляхом обману заволодів.
В подальшому, вказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 , заклав до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Заставно Кредитний дім», а отримані грошові кошти витратив на власні потреби.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
09 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншої сторони, укладена угода про примирення на таких умовах:
- Протиправними діями ОСОБА_5 спричинено потерпілому матеріальної шкоди на суму 3160 грн., 560 грн. з яких відшкодовано в ході досудового розслідування, а 2600 грн. відшкодовано 09 листопада 2017 р. перед укладенням даної угоди. Таким чином, шкода, заподіяна злочином, відшкодована в повному обсязі.
- Сторони вважають, що для укладення цієї угоди, істотне значення мають наступні обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину:
? визнання вини та щире каяття ОСОБА_5 у вчиненні за вказаних обставин вище зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, повне відшкодування ОСОБА_5 спричиненої шкоди;
? примирення потерпілого ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_5 ;
? те, що ОСОБА_5 є особою молодого віку;
? відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 ;
- крім того, ОСОБА_5 зобов`язується публічно у залі судового засідання попросити вибачення у ОСОБА_4 за вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
- сторони, а саме потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
- сторони, а саме потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , дають згоду на призначення узгодженого покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищевказаного злочину, підтвердив обставини його скоєння та вибачився перед потерпілим, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наполягає на затвердженні угоди про примирення, дає згоду на призначення йому визначеного згідно угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Просила затвердити угоду, як таку що відповідає вимогам закону і захисник обвинуваченого.
Прокурор заперечував щодо задоволення угоди судом, посилаючись, що така угода не відповідає інтересам суспільства, оскільки узгоджене сторонами покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим має непогашені судимості, є м`яким.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що вищезазначена угода про примирення підлягає затвердженню. Оскільки, зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.
Узгоджене між потерпілим та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, умов, які б порушували права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб в угоді не міститься.
При цьому суд відхиляє, як безпідставні твердження прокурора про невідповідність вказаної угоди про примирення інтересам суспільства через узгодження сторонами м`якого, як на думку прокурора, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 . Оскільки, як зазначалась вище, узгоджене сторонами покарання визначено в межах санкції ч.2 ст.190 КК України і відповідає загальним засадам призначення покарання. При цьому враховано наявність декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, зокрема: щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину та повне відшкодування заподіяних збитків потерпілому. Враховано також і відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин. Відповідно до положень ст.471 КПК України право визначати покарання при укладенні угоди про примирення належить за згодою сторонам угоди, тобто потерпілому та обвинуваченому. При цьому, будь-яких застережень на які посилається прокурор, КПК чи КК України не містить. Відтак, відповідність узгодженого сторонами покарання загальним засадам призначення покарання визначеним кримінальним законодавством не може суперечити інтересам суспільства.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 09 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1