Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1180/17
Провадження по справі № 1-кс/514/244/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року смт Тарутине
Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні № 0000375 від 12 вересня 2017 року слідчим СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Білгород Дністровської місцевої прокуратури Бахчиванжи ОСОБА_4 клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
До Тарутинського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна.

З даного клопотання вбачається, що в кінці серпня напочатку вересня 2017 року, невстановлена особа проникла до зерноскладу ТОВ «Лоза» «ВА», через віконний пройм, яке знаходиться на території Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, звідки викрала біля шести тон зерна пшениці. Сума завданих збитків складає 25 000 гривень.

За даним фактом 12 вересня 2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000375 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

12 вересня 2017 року в ході огляду місця події, а саме території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 виявлено та вилучено десять полімерних мішків білого кольору та будівельну тачку.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в кінцу серпня напочатку вересня 2017 року проникав декілька разів до зерноскладу, яке належить ТОВ «Лоза» «ВА» с. Надрічне Тарутинського району Одеської області, через металеву решітку, яка закриває віконний пройм. Набираючи зерно у вищезазначені мішки, він просував їх через металеву решітку та грузив у стройову тачку, і перевозив в свій будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий обґрунтував необхідність накладення арешту на зазначене майно тим, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є доказами вчинення злочину та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновків про таке.

Так, відповідно до приписів ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За таких обставин, враховуючи, що зазначені тимчасово вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а отже є необхідність вжиття заходів для їх збереження для подальшого використання у процесі доказування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 12.09.2017 року, а саме десять полімерних мішків білого кольору, довжиною 54*100 см.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1