В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі Слакві ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000157 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 липня 2017р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, одруженого, працюючого директором ППФ «Астон», раніше не судимого,

за ст.287 КК України, -

В с т а н о в и в :

Приблизно о 20 год. 30 хв. 2 квітня 2017 року ОСОБА_5 , будучи власником квадроцикла "Motoleader", без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 , у зв`язку із чим являється відповідальним за його технічний стан та експлуатацію, в порушення вимог п.2.9 г) Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху), знаходячись в полі поблизу вул.. Тувинська в м. Рівне, достовірно знаючи, що його неповнолітня дочка ОСОБА_7 не має права на керування транспортним засобом, у зв`язку із відсутністю посвідчення водія, допустив останню до керування вказаним квадроциклом .

Після допуску до керування вказаним квадроциклом ОСОБА_7 , яка не мала права на керування транспортним засобом, 02.04.2017р. приблизно о 21 год.30 хв., в порушення вимог пункту 2.1.а) Правил дорожнього руху, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, рухаючись на спуск по вул.. Тиннівська в м. Рівне, зі сторони вул.. Я. Гашека в напрямку вул.. Лугова, зі швидкістю приблизно 25 км/год, в порушення вимог пунктів 2.3.б) 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди для руху у вигляді вибоїни на проїзній частині, яку вона об`єктивно спроможна була виявити, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду даної перешкоди не вжила, та допустила наїзд на вибоїну, що призвело до втрати керованості транспортного засобу та виїзду за межі проїзної частини на праве узбіччя, де відбувся наїзд на вантажний автомобіль ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі та придорожнє дерево.

У результаті дорожньо транспортної пригоди пасажири квадроцикла ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у КЗ « Рівненська обласна клінічна лікарня» а ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно у вказаний вище час та день вчинив інкримінований злочини а саме, знав, що у його доньки відсутнє посвідчення водія та допустив її до керування квадроциклом. В наслідок дій останньої сталася ДТП із вказаними вище наслідками. Погодився із позицією прокурора, щодо призначення йому покарання, та застосування до нього ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно якої батьківських прав не позбавлений. Також зазначив, що потерпілій стороні відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, про що свідчить надана суду заява, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 повідомила суд, що обвинувачений вірно розповів про обставини вчиненого ним злочину. Підтвердила відшкодування шкоди ОСОБА_5 . Відповідно вона не заперечила, щоб обвинуваченого було звільнено від визначеного покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році». З цивільним позовом у кримінальному провадженні не зверталась.

В зв`язку із не запереченням учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються . При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначених обставин та їх зміст, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку .

Суд дійшов висновку, що інкримінований злочини ОСОБА_5 , вчинений саме ним.

Органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ст.287 КК України, які виразились у допуску до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілого .

Відповідно до ст.. 12 КК України вчинений злочин ОСОБА_5 відноситься до злочину середньої тяжкості .

Дослідивши характеризуючи дані обвинуваченого - він є особою раніше не судимою, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідок КЗ «РОЦПЗН в лікаря нарколога та психіатра на «Д» обліку не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження. (а.к.п.155,157,154)

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Враховуючи вище викладені обставини та думку прокурора, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів передбаченого санкцією інкримінованої ст. 287 КК України.

Як встановлено судом, на день набрання чинності вказаного вище закону, обвинувачений мав та має на утриманні вказану вище малолітню дитину. Не був позбавлений батьківських прав щодо неї. Вказана обставина підтверджується відповідною довідкою Служби у справах дітей.

Відповідно до вимог абз.7 п. г) ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений надав свою згоду про застосування до нього амністії.

Отже, суд також погоджується із позицією прокурора, клопотанням захисника та обвинуваченого, щодо необхідності звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, застосувавши до нього амністію а саме, п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810 -19 .

Цивільний позов потерпілої не заявлений. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України , суд,
З а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.287 КК України та призначити йому покарання за вказаний злочин у виді двох років обмеження волі, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення передбачене ст. 287 КК України на підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810 -19.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Судові витрати відсутні.

Письмові речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження за №0000157 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 липня 2017р..

Речовий доказ: квадроцикл "Motoleader", без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 , білого кольору, який зберігається на території майданчику ДП МВС України «Інформ Ресурси», підлягає поверненню власнику - ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1