Справа № 405/1536/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000050, про надання тимчасового доступу до речей і документів, -
ВСТАНОВИВ:
слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до речей та документів які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просить провести розгляд даного клопотання у його відсутність.

Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000050 від 28.11.2017 року, відносно колишніх службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 191, ч.3, ст. 209 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Статтею 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.160 КПК України, у клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається зокрема: підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Так, матеріали клопотання не містять належним та допустимих доказів, які б давали змогу слідчому судді переконатись в тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно користувались вказаними в клопотанні номера мобільного зв`язку. При цьому, слідчий суддя критично ставиться до наявного в матеріалах клопотання рапорту працівника правоохоронного органу, оскільки останній може бути упередженим в даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим відзначається, що твердження слідчого про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно користувались вказаним в клопотанні номерами мобільного зв`язку ґрунтується виключно на рапорті працівника правоохоронного органу, показання якого носить загальний характер і фактично являє собою перелік його тверджень, без жодної вказівки на обставини, які б свідчили про їх обґрунтованість, а тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.159-166, 309, 372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого - відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_6