ун. № 759/365/18
пр. № 1-кп/759/309/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0010185 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.11.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, українця, громадянина України,

освіта середня, не одружений, не працює, реєстраційний

номер облікової картки платника податків фізичної особи

НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше

засуджений:

-03.03.2016 року Святошинським районним судом

м. Києва за ч.1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження

волі з позбавленням права керувати транспортними засобами

на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від

відбуття основного покарання з випробуванням, іспитовим

строком на 1 рік, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 03.03.2016 року був засуджений Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття основного покарання з випробуванням, іспитовим строком на один рік. Після цього ОСОБА_3 з 11.04.2016 року перебуває на обліку Святошинського РС Київського міського відділу з питань пробації у частині виконання додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

13.05.2016 року ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, та останній був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 389 КК України.

Не дивлячись на це, ОСОБА_3 20.02.2017 року, о 00 годин 10 хвилин, керував автомобілем марки «Форд Таурас» д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Володимира Покотила, 5 в м. Києві, без посвідчення водія в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункти правил 2.9 (а) дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУ про АП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. В подальшому відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на один рік. Крім цього на нього накладено за порушення п. 2.1 (а) ПДР України , що передбачає, що водій повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, стягнення за ч. 2 ст. 126 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот десять гривень.

Однак ОСОБА_3 , належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв адміністративне правопорушення, а саме: 17.06.2017 року, о 01 годині 30 хвилин, керував автомобілем марки «Форд Таурас» д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Жолудева, 3 в м. Києві, без посвідчення водія в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункти правил 2.9 (а) дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУ про АП . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцять тисяч чотириста гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, та пункту 2.1 (а) ПДР України , за що накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КпАП України, у вигляді штрафу п`ятсот десять гривень.

ОСОБА_3 належних висновків не зробив, штраф за порушення ПДР у частині адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУ про АП та ч. 2 ст. 130 КУ про АП, не сплатив.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину .

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.1 ст. 389 КК України вірна, оскільки він ухилився від позбавлення права керувати транспортними засобами, будучи засудженою особою до цього виду додаткового покарання.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, стан здоров`я останнього, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді обмеження волі. Поряд з цим, суд приходить до висновку про можливість перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1( одного) року обмеження волі

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1