печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_7 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000368, зареєстрованого 08.05.2010 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,з визначенням альтернативного заходу у виді застави в розмірі 195 380 689,58грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч5 ст.194 КПК України.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_8 та обґрунтовано наступним. Слідчими управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2010 за підозрою колишнього голови Державного агентства України з інвестицій та розвитку ОСОБА_4 у вчиненні заволодіння державними коштами в особливо великому розмірі, у тому числі в 2010 році на користь ВАТ «Завод напівпровідників», шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, а також за фактами шахрайства, зловживання службовим становищем та доведення до банкрутства, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ст. 219 КК України.

ОСОБА_4 2 жовтня 2017 року повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Обставини за яких останній підозрюється у вчинення злочину докладно викладені у поданому клопотанні. ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, виникла необхідність застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків підозрюваного та не дадуть можливості запобігти ризикам його переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаного особливо тяжкого злочину, у період перебування на посаді керівника центрального органу виконавчої влади, у співучасті з ОСОБА_9 , який раніше обіймав посади Першого віце-прем`єр-міністра України, Секретаря Ради національної безпеки та оборони України, а також Голови Адміністрації Президента України.

На даний час місце перебування ОСОБА_9 не встановлено, за місцем реєстрації та проживання він відсутній, 15.01.2015 оголошено розшук підозрюваного триває до цього часу. Об`єктивно існують ризики, що ОСОБА_4 самостійно або за допомогою іншого співучасника злочину ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; має можливість знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість переховування від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінального провадженні, використовуючи для цього свій та близьких до нього осіб майновий стан, майновий стан співучасника злочину ОСОБА_9 , а також власні та ОСОБА_9 соціальні зв`язки та авторитет високопосадовця як в Україні, так і за її межами.

ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 02.06.2011, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості, що підтверджують численні факти виїзду ОСОБА_4 за кордон.

Слід також врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особливу тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, інші дані про його особу, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої ОСОБА_4 підозрюється.

Таким чином, необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим, винятковим запобіжним заходом, зумовлюється переліченими ризиками у сукупності з особливою тяжкістю злочину, вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_9 (тобто особи, яка займала особливо відповідальну посаду у державі і зберігає зв`язки, що забезпечують йому додаткові можливості поза процесуального впливу на учасників процесу), який на даний час також переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини виправдовують потребу у ізоляції підозрюваного ОСОБА_4 на час досудового розслідування, що є можливим лише у разі тримання його під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 183, ч.ч. 4,5 ст. 182 КПК України та з огляду на виключні обставини, зазначені у клопотанні, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пропонується визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням існуючих значних ризиків та розміру майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 , взявши до уваги таким чином, що застава у межах, визначених п. З ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та визначити розмір застави, не менший від завданих злочином збитків, а саме 195 380 689 гривень 58 копійок.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, слід враховувати практику Європейського суду з прав людини при розгляді справ з аналогічних питань, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії», у якому судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. Так, Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії (яким призначено заставу підозрюваному у розмірі 3 мільйонів євро) щодо необхідності врахування вищевказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема щодо участі у судовому розгляді справи.

Розмір застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, максимальне значення якого (триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) складає менше 1 % від суми шкоди, завданої злочином, що інкримінується підозрюваному, в умовах ухиляння останнього від слідства, а також скоєння вказаного злочину за попередньою змовою групою осіб, у тому числі особами, які займали особливо відповідальні посади у державі і зберігають зв`язки, що забезпечують їм додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, - не надасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, передусім ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників провадження, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вказане зумовлює необхідність застосування положень ч. 5 ст. 182 КПК України щодо можливості призначення застави у розмірі, який перевищує максимальний розмір, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та відповідатиме наявним ризикам, у тому числі з точки зору більшої співрозмірності розміру застави сумі шкоди, завданої злочином, з огляду на роль підозрюваного у його вчинені.

Крім того, на підстави викладеного, вбачається за доцільне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки:прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;не відлучатися із населеного пункту, в якому він має місце постійної реєстрації, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;утримуватися від спілкування з особами, що приймали участь у подіях, у зв`язку з якими йому повідомлено про підозру;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність будь-яких вагомих доказів на існування обгрунтованої підозри, проте наведені прокурором мотиви та додані до клопотання матеріали є лише припущеннями сторони обвинувачення щодо обставин можливого вчинення кримінального правопорушення. Крім того, сторона захисту зазначає про те, що з часу можливого вчинення кримінального правопорушення пройшов тривалий час, ОСОБА_4 працює, має міцні соціальні зв`язки та не такого статку аби забезпечити внесення запропонованої прокурором застави.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши надані сторонами матеріали, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція особливо тяжкого злочину передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та має притаманні його віку загальні захворювання.

Слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема слід врахувати те, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Києві, має батьків похилого (пенсійного) віку. Слід врахувати і те, що підозрюваний має неповнолітню дитину.

Слід врахувати те, що підозрюваний має офіційне джерело доходу, має роботу, відсутні будь-які негативні відомості про нього.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід врахувати те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення яка інкримінується підозрюваному не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу без врахування інших обставин та даних про його особу.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

При цьому визначаючи розмір застави слід виходити з зазначеного підозрюваним майнового стану, оскільки іншого під час розгляду клопотання не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,182,184, 192-194,196,198, 202, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - запобіжний захід у виді застави.

Розмір застави визначити у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що складає 240 000 (двісті сорок тисяч)грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р 2089; отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) , від (дата ухвали), по справі №, кримінальне провадження №, внесені (ПІБ особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції) .

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання старшому слідчому ОСОБА_6 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строків досудового слідства до 03 грудня 2017 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити застоводавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1