Справа № 168/820/17
Провадження № 1-кс/168/152/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2017 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області, слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, у якої вилучено майно ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в смт. Стара Вижівка клопотання слідчого слідчого відділення Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про арешт майна,
Слідчим Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , було подано клопотання про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Golf», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтовує тим, що з відділу по боротьбі із корупцією та організованою злочинністю УСБУ у Волинській області через Старовижівський відділ місцевої прокуратури надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме: використовуючи підроблені документи щодо митного оформлення перетину державного кордону, здійснив формальне вивезення автомобіля через митний пункт пропуску «Доманове» до Республіки Білорусь, з метою не вивезення транспортного засобу за межі митного кордону України та ухилення від сплати митних платежів.
Зазначено, що вказаний тимчасово вилучений автомобіль відповідає критеріям, зазначеним статтею 98 КПК України для речових доказів, а тому постановою від 14 рудня 2017 року визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження. Також зазначає, що автомобіль знаходиться на території України в порушення існуючих митних правил з використанням підроблених документів, сам факт його наявності на території митного кордону України підтверджує можливий факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, може зберегти на собі сліди або містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речового доказу та недопущення його знищення чи переховування, необхідно його арештувати.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, зазначили, що факт вивезення автомобіля через митний пункт пропуску «Доманове» до Республіки Білорусь, на основі підроблених документів підтверджується витягом з електронної бази державної фіскальної служби. Оскільки вказаний автомобіль знаходиться на території України в порушення митних правил з використанням підроблених документів і сам факт наявності автомобіля на території України може свідчити про можливий факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України. З наведених підстав просили клопотання задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що працював в Республіці Польща, за зароблені кошти придбав автомобіль, яким в`їхав на територію України. В жовтні 2017 року він через пункт пропуску «Доманове» виїхав даним автомобілем, того ж дня автомобіль в`їхав на територію України під кернуванням іншої особи, а ОСОБА_5 перебував на пасажирському кріслі. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання, підстав для накладення арешту не вбачає, оскільки не зазначено, який саме завідомо неправдивий документ використано, що ставить під сумнів кваліфікацію інкримінованого злочину, а також необґрунтовані ризики, визначені статтею 170 КПК України, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 3 статті 132 КПК України визначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з вимогами частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що дане кримінальне провадження внесення до ЄРДР 11 грудня 2017 року на підставі рапорту відділу по боротьбі із корупцією та організованою злочинністю УСБУ у Волинській області від 07 грудня 2017 року, отриманого Старовижівською місцевою прокуратурою Волинської області 08 грудня 2017 року. Причини несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР в судовому засіданні не наведені.
Крім того, матеріали про виявлення фактів вчинення злочинів, на підставі яких вносились відомості в ЄРДР, не завірені належним чином. Наявні в матеріалах справи фото копії рапортів хоча і завірені печаткою слідчого, однак оригіналів зазначених документів в судовому засіданні для огляду не надано.
Відповідно до частини 4 статті 358 КК України передбачена кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа. Предметом даного злочину є посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків, і який видається чи посвідчується організацією чи особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи.
Таким чином автомобіль не є предметом даного кримінального правопорушення, слідчим не надано доказів та не доведено в судовому засіданні, що дане майно може бути зіпсовано, передано, перетворено, що володілець даного майна без накладення арешту на автомобіль своїми діями може спричинити перешкоди розслідуванню.
Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків знищення майна, яке відповідно до статті 98 КПК України відповідає критеріям речових доказів. Однак, склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України не визначає автомобіль предметом кримінального правопорушення, а тому, на переконання суду викликає сумнів правомірності визнання його речовим доказом, який може зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягає перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій.
Крім цього, судом враховано, що на момент розгляду клопотання підозра не оголошувалась, слідчий та прокурор в судовому засіданні не могли вказати який документ, що містить зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використаний як документ - доказ у правозастосовчій діяльності, що складається, видається чи посвідчується повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Посилання слідчого та прокурора на відсутність у органів досудового розслідування інформації щодо в`їзду даного автомобіля на територію України (який на момент розгляду даного клопотання перебуває у Старовижівському ВП) не може свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України. Крім цього, не обґрунтовано слідчим та прокурором використання даного майна як доказу у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено необхідності арешту автомобіля в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладені норми закону та обставини справи, а також те, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, зокрема ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, суд приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків передбачених абзацом другим частини 1 статті 170 КПК України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 167, 170-173, 371, 372, 376, 392- 395 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Golf», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
У відповідності до вимог частини 3 статті 173 КПК України, автомобіль марки «Volkswagen Golf», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , негайно повернути особі, у якої таке майно вилучено ОСОБА_5 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1