Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/756/18
У Х В А Л А
26.03.2018 року м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду, Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів, скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, -
ОСОБА_5 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яку мотивує тим, що 14.03.2018 року він звернувся до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУПН в Закарпатській області із заявою про вчинення дій що містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, що підтверджено талоном-повідомленням № 172 від 14.03.2018 року. Станом на момент звернення до слідчого судді із вказаною скаргою, даних про внесення до ЄРДР відомостей за його заявою у нього відсутні. А тому просить суд зобов`язати службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Виноградівського ВП Берегівського відділу поліції ГУ НП у Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його повідомленням від 14.03.2018 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.
В судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 , скаргу підтримав та наддав пояснення аналогічні наведеним в скарзі.
Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, зазначив, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 . З даної заяви вбачаються цивільно-правові відносини, тому вказана заява від 14.03.2018 року розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», про що складено висновок.
Заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають до задоволення.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п.17 ч.1 ст.7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.
Одним із завдань кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ст.2 КПК України).
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
В судовому засіданні встановлено, що 14.03.2018 року ОСОБА_5 звернувся до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУПН в Закарпатській області із заявою про вчинення дій що містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України (а.с.4-5), що підтверджено талоном-повідомленням № 172 від 14.03.2018 року (а.с.3).
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України «Про звернення громадян»). Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Натомість, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 14.03.2018 року, до ЄРДР не внесено.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що заява скаржника повинна розглядатись в порядку кримінального процесуального законодавства як повідомлення про кримінальне правопорушення, а відтак, об`єктитвний аналіз викладеного свідчить про те, що у посадових осіб Виноградівського ВП Берегівського відділу поліції ГУ НП у Закарпатській області не було законних підстав не внести невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви скаржником про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості до ЄРДР та розпочати саме розслідування.
Враховуючи вищенаведене, подана ОСОБА_5 скарга є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_5 задоволити.
Зобов`язати службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Виноградівського ВП Берегівського відділу поліції ГУ НП у Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням (заявою) ОСОБА_5 від 14.03.2018 року про вчинення кримінального правопорушення.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ч.3 ст.307 КПК України) не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1