Справа № 500/3525/17
Провадження № 1-кп/500/334/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000005 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, українки, освіта середня, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувалась до кримінальної відповідальності Ізмаїльським міськрайонний судом за ч.1 ст. 185 КК України. Призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 800 гривень

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , 11.03.2017р., біля 07.00 години, знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27, під час спілкування із старшим оперуповноваженим сектору кримінального розшуку Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , почала виражатись нецензурною лайкою, в наслідок чого почала провокувати конфлікт. У свою чергу оперуповноважений сектору кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , перебуваючи на службі у складі слідчо-оперативної групи й виконуючи обов`язки з розкриття та попередження злочинів, розшуку злочинців, які переховуються від суду та слідства, представився ОСОБА_4 , повідомив останню, що знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків та зажадав припинити конфлікт, який вона почала провокувати. ОСОБА_4 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, а також той факт, що старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 знаходиться при виконанні службових обов`язків, ігноруючи законні вимоги останнього припинити її протиправні дії, почала штовхатись та нанесла ОСОБА_5 удар долонею руки в область обличчя, в наслідок чого заподіяла тілесні ушкодження у вигляді садна лівої скроневої області, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 134 від 24.04.2017р. відповідно до п.2.2.2 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми діями вона вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 345 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе визнала в повному обсязі, та пояснила, що вона із своїм співмешканцем приїхали до поліції писати заяву про те, що у неї викрали телефон, та Фучеджи закрив їх за решіткою. Вона підходила до нього, просилася вийти на вулицю, але він її не пускав, через що у них стався конфлікт. Він близько до неї підходив, вона його відштовхнула, та так вийшло, що подряпала його. Він також вдарив її. Він сказав, що знаходиться на виконанні своїх обов`язків, та через декілька днів потерпілий викликав її допитувати. Заяву не написала через конфлікт з ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 до цього не знав. Знаходився на вказаному оперативному чергуванні, був запрошений для допиту осіб, які були доставлені з «Кофеїну», з приводу того, що стався конфлікт між ОСОБА_7 , її співмешканцем та трьома невідомими. ОСОБА_7 з другом знаходилися в кабінеті за металічною решіткою, та він підійшов до них для того, щоб допитати. Вони були у стані алкогольного сп`яніння та ображали співробітників поліції, на прохання заспокоїтися, - не реагували, обвинувачена кидалася та нанесла йому тілесні ушкодження, а саме удар в область лівої скроні, а потім штовхнула його та нанесла удар в область носа. Він зняв відео на телефон. Заяву відмовилася писати. На досудовому розслідуванні перебуває справа по факту хуліганства. В цей вечір ОСОБА_7 здійснила крадіжку, а крадіжку її телефону виявлено не було. Відділ поліції покинула самовільно, намагалася курити в адміністративній будівлі, та на зауваження не реагувала.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, крім визнання нею своєї вини підтвердилась в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до п.б ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Відповідо до довідки, виданої Жіночою консультацією КУ "Ізмаїльський перинатальний центр ІІ рівня" від 22.09.2017р. у ОСОБА_4 діагноз: вагітність, строком 5-6 тижнів.
Також, згідно висновку досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середню ймовірність вчинення повторно правопорушення, а тому перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк вважається можливим у зв`язку з усвідомленням серйозності правопорушення. Орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися на реєстрацію до органу пробації; повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи те, що суд визнає винною ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є вагітною на день набрання чинності ЗУ «Про амністію. У 2016 році», обвинувачена ОСОБА_4 згодна на застосування до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році», потерпілий ОСОБА_5 не заперечує проти застосування амністії, тому суд звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину та вважати засудженою за ч.2 ст.345 КК України до 3 років позбавлення волі.

В силу п.б ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1