Справа № 735/845/2017
№ провадження 1-кп/738/12/2018
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року Менський районний суд
Чернігівської області

у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000143 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Понорниця Коропського району Чернігівської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого сторожем в навчальному закладі «Лісова казка» смт. Понорниця Коропського району Чернігівської області, одруженого, з середньою освітою, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю :
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 10 травня 2016 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи на подвір`ї та у під`їзді двоповерхового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , під час сварки, що виникла га ґрунті особистих неприязних відносин, наніс удари кулаками та ногами в область обличчя, тулуба та верхніх кінцівок ОСОБА_6 , в результаті чого останньому були заподіяні, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 26 від 15.03.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладьєвидної кістки правої кисті з забоєм м`яких тканин та підвивих 1 п`ястної кістки правої кисті, синця на повіках правого ока, синця на обличчі зліва (повіки лівого ока, лівої щочної лівої виличної ділянки), синця правого передпліччя, які в своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні (більше ніж двадцять одну добу).

Окрім цього, ОСОБА_3 10 травня 2016 року близько 19 години 20 хвилин, перебуваючи у під`їзді двоповерхового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_6 , що виникла га ґрунті особистих неприязних відносин, наніс удари кулаком руки в голову та обличчя ОСОБА_7 , яка намагалася захистити ОСОБА_6 , в результаті чого останній були заподіяні, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 27 від 15.03.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, забою м`яких тканин правої виличної ділянки з синцем над ним, забою м`яких тканин верхньої губи справа з крововиливом під слизову оболонку, синця в ділянці зовнішньої поверхні лівого стегна, які в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах), передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК України не визнав та зазначив, що неприязні відносини у нього з родиною ОСОБА_10 тривають уже багато років. У 2010 році ОСОБА_7 побила його дружину, за що притягувалася до кримінальної відповідальності. Після суду його дружині ОСОБА_10 не давали спокою, а ОСОБА_6 погрожував йому особисто, що посадить його на два роки. 10 травня 2016 року в вечірній час він спільно з дружиною йшов поратися до свого сараю. Так як він забувся ключ, він повернувся в квартиру по ключ, а його дружина пішла на грядку. Взявши ключ, він вирішив спочатку поглянути на солому, що була за сараєм. Тоді він помітив ОСОБА_6 , який стояв поблизу свого господарського приміщення. Останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, щось бубнів про себе. Він запитав «Що? ОСОБА_11 ?», на що ОСОБА_6 сказав, «А що, є?». Після цього він пішов по солому, а ОСОБА_6 йшов слідом за ним. В цей час до них підійшла ОСОБА_7 , яка хотіла забрати свого чоловіка. З нею у нього виникла словесна перепалка, під час якої вони один одного нецензурно називали. Коли ОСОБА_7 пішла до нього підійшов ОСОБА_6 та запитав чому він образив його дружину, намагався ударити. Від ударів він ухилився, і ОСОБА_6 упав на землю. Після цього він пішов на грядку до дружини, а потів вирішив іти в квартиру. Зайшовши в під`їзд він помітив ОСОБА_6 , який йшов йому на зустріч. В лівій руці він тримав «шокер», яким тріскотів. ОСОБА_6 ударив його по обличчю. Він почав задкувати за захищатися від ударів. В цей час до під`їзду забігла ОСОБА_7 , яка при цьому на порозі упала. Піднявшись, вона його вдарила рукою та спільно з ОСОБА_6 почали тягнути до підвалу. Він почав кликати на допомогу. Після цього ОСОБА_7 вихопила з рук ОСОБА_6 «шокер» та віднесла до своєї квартири. До під`їзду зайшов їх сусід ОСОБА_12 , який спробував уладнати конфлікт. Під час сутички в під`їзді з ОСОБА_10 він чув, як жіночий голос з другого поверху кричав «Допоможіть, бо вони його вб`ють». Хто саме кричав він не знає.

Щодо завдання тілесних ушкоджень подружжю ОСОБА_10 то ОСОБА_3 заначив, що під час першої сутички з ОСОБА_6 , що мала місце поблизу сараїв, він останнього взагалі не чіпав та не бив, він упав самостійно на землю, щодо сутички, яка відбулася в під`їзді будинку, то не виключає, що коли захищався від ударів ОСОБА_6 він відмахувався та міг нанести незначні ушкодження останньому. ОСОБА_7 він взагалі не бив.

Того дня алкоголю він не вживав взагалі, так як на той час приймав пігулки.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_7 дала суду показання в яких зазначила, що 10 травня 2016 року зранку вона готувалася до поминального дня, «гробків». В квартирі Шевелів вона чула крики та вереск та подумала, що «сьогодні щось буде». Ввечері того ж дня вона спільно з чоловіком ОСОБА_6 пішли поратися по господарству, були у своєму дворику. Помітили, що поблизу сараїв ходить ОСОБА_3 .. Вони намагалися уникнути зустрічі з ним. Але перечекати не вийшло, ОСОБА_6 вийшов першим з дворика, вона слідом за ним. Назустріч їм вийшов ОСОБА_3 та запитав у ОСОБА_6 « ОСОБА_13 ?», на що останній відповів « ОСОБА_14 що, є?». Вона почала забирати свого чоловіка, на що ОСОБА_3 почав нецензурно виражатися в її бік. Після цього вона пішла до лавочки поблизу під`їзду та почала спілкуватися з сусідками. Коли вона озирнулася то помітила, що її чоловік сидить на землі, а ОСОБА_3 замахується рукою на нього. Вона побігла до них. Помітивши її ОСОБА_3 пішов в іншу сторону, а вона повернулася на лавочку. Через деякий час вона почула, що в її під`їзді «двері ходором ходять». Зайшовши до під`їзду вона помітила ОСОБА_3 та її чоловіка, який лежав на підлозі. ОСОБА_3 зразу двічі вдарив її в обличчя та один раз ногою по тулубу. Її чоловік в цей час лежав на мішку з овочами, що стояв у під`їзді, вона помітила, що його обличчя побите. До під`їзду зайшла спочатку ОСОБА_15 , яка сказала «Не бий ОСОБА_16 », а потім ОСОБА_12 , який всіх розборонив. Їй стало погано і вона пішла по ліки.

Вважає, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як вона відчувала запах перегару.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 дав суду показання в яких зазначив, що 10 травня 2016 року у вечірній час він спільно з дружиною ОСОБА_7 поралися по господарству. Вони помітили ОСОБА_3 , який знаходився неподалік, і щоб уникнути з ним конфлікту вирішили перечекати в дворику. Коли вони вийшли зі свого господарського дворика та ОСОБА_3 пішов їм назустріч. Останній запитав його « ОСОБА_13 ?», на що він відповів « ОСОБА_14 що, є?». В цей час ОСОБА_7 спробувала його забрати. На це ОСОБА_3 почав її ображати, назвав горилою. Що уникнути конфлікту ОСОБА_7 пішла і йому сказала йти. Він підійшов до ОСОБА_3 та запитав чому він ображає його дружину. У відповідь останній накинувся на нього з кулаками, збив з ніг. Наніс близько п`яти ударів кулаком, після цього почав бити ногами. Він закривався від ударів. Все це побачила його дружина, яка сиділа на лавочці та окрикнула їх. ОСОБА_3 зразу кудись пішов, а він пішов до сараю поратися, а згодом пішов додому. У під`їзді він зустрівся з ОСОБА_3 , який запитав «Куди тікаєш? Я добавлю» та наніс удар кулаком правої руки йому в обличчя. Від удару він упав і ОСОБА_3 почав бити його ногами. Через невеликий проміжок часу до під`їзду забігла його дружина, яку ОСОБА_3 двічі вдарив кулаком в обличчя та один раз ногою, та ОСОБА_15 . Весь цей час він лежав та не міг піднятися. З носа йшла кров. До під`їзду зайшов ОСОБА_12 , який відтягнув ОСОБА_3 від них. Після цього вони з дружиною піднялися на ноги. На вулиці він відчув сильний біль в великому пальці правої руки. Після побиття у нього три тижні не сходили синці. Коли ОСОБА_3 бив його та його дружину в під`їзді будинку то голосно кричав що його б`ють. Під час обох сутичок ударів ОСОБА_3 не наносив, а тільки захищався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дала суду показання в яких зазначила, що в день коли стався конфлікт вона спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 сиділи на лавочці поблизу під`їзду будинку де всі вони проживають. Вони почули шум у під`їзді де проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_19 і ОСОБА_7 зразу туди побігла, а вона пішла за нею. Зайшовши в під`їзд вона помітила ОСОБА_6 , який сидів на підлозі та ОСОБА_3 , який стояв біля нього. ОСОБА_3 зразу почав бити ОСОБА_7 . Вона почала кричати «Чому ти б`єш ОСОБА_16 ?». Щоб зупинити ОСОБА_3 вона звернулася до сусіда ОСОБА_20 , який в цей час був на подвір`ї. Він зайшов до під`їзду та почав розбороняти. Після цього ОСОБА_3 пішов. Подружжя ОСОБА_10 після конфлікту мали тілесні ушкодження. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_3 вона не бачила. Як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 вона не бачила, бачила як він наніс один удар ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дала суду показання в яких зазначила, що 10 травня 2016 року був поминальний день, коли всі ходять на кладовище. Вона також була на кладовищі і бачила там ОСОБА_3 . Як вживав він спиртне вона не бачила, проте чула як він облаяв свою тещу через те, що остання взяла мало горілки. Проте по його поведінці вона бачила що він був п`яним. Того ж дня ввечері вона вже попоралася коли до неї забігла ОСОБА_7 , яка була в крові та сказала, що їх побив « ОСОБА_22 ». Вона обмила їй кров та викликала міліцію. Після цього вона дала потерпілій ліки та остання пішла додому. Десь через дві години вона пішла додому до подружжя ОСОБА_10 . Там вона помітила, що у ОСОБА_6 також була кров.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 дав суду показання в яких зазначив, що 10 травня 2016 року у вечірній час він вийшов зустрічати корову з пастовні. До них додому прибігла ОСОБА_7 . Коли він зайшов в будинок то почув як викликають поліцію. Бачив, як остання умивалася біля умивальнику. Сказала що їх побив ОСОБА_19 . Після того як прийшла корова дружина ходила додому до ОСОБА_10 . Наступного дня він возив потерпілих в лікарню міста Короп.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 дала суду показання, в яких зазначила, що 10 травня 2016 року близько 19 години 30 хвили їй зателефонувала її мама, ОСОБА_7 , і сказала що їх з батьком побив ОСОБА_3 та розповіла як саме все сталося. Їй також відомо, що 11 травня 2016 року мати з батьком їздили знімати побої в місто Короп. Так як виник сумнів в компетентності (чесності) лікарів в місті Короп, вона запропонувала батькам звернутися до іншого медичного закладу. 16 травня 2016 року потерпілі приїхали до неї в місто Київ та звернулися до приватної клініки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 дала суду показання, в яких зазначила, що 10 травня 2016 року були поминальні дні на які вона приїхала в ОСОБА_26 до своєї сестри ОСОБА_7 .. Того дня зранку в квартирі ОСОБА_19 вона чула якийсь гуркіт, ОСОБА_7 сказала, що напевно «Щось сьогодні буде». Того дня близько 18 години 00 хвилин вона бачила ОСОБА_3 який був п`яний. Через деякий час вона поїхала додому до міста Києва та згодом дізналася що ОСОБА_3 побив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 16 травня 2016 року вони приїхали в місто Київ і вона бачила та них тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 дала суду показання, в яких зазначила, що 10 травня 2016 року у вечірній час вона була на грядці поблизу будинку де мешкає. До неї підійшов її чоловік ОСОБА_3 та сказав що на нього в під`їзді напав ОСОБА_6 . Останній погрожував «шокером». В той день чоловік спиртного не вживав так як лікувався та пив таблетки. Після сутички у чоловіка на обличчі лишилися синці та крововиливи. Три дні він лежав, скаржився на головний біль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 дав суду показання в яких зазначив, що в другій половині дня, точної дати не пам`ятає, до нього на прийом прийшли ОСОБА_10 . Надали рентгенограму. Він діагностував у ОСОБА_6 вивих пальця. Він вправив вивих та наложив гіпс. Окрім цього в потерпілих були синці та подряпини. Вони повідомили його, що їх побила знайома їм особа.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 дала суду показання, в яких зазначила, що 10 травня 2016 року у вечірній час вона була вдома та дивилася телевізор. Вона почула якісь звуки в під`їзді, нібито працює зварювальний апарат. Від сусіда на прізвище ОСОБА_30 вона дізналася, що то був електрошокер, який застосував ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 дала суду показання, в яких зазначила, що 10 травня 2016 року у вечірній час вона йшла з сарай до своєї квартири та почула в під`їзді якийсь тріскіт. Згодом вона дізналася, що то ОСОБА_6 погрожував «шокером» ОСОБА_3 . Бачила, як потерпіла ОСОБА_7 забігла до під`їзду. Чула як ОСОБА_3 кликав на допомогу. Коли бійка скінчилася вона бачила що у ОСОБА_6 маються подряпини на щоці, а у ОСОБА_3 синяк на обличчі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 дав суду показання в яких зазначив, що подружжя ОСОБА_19 та ОСОБА_10 конфліктували протягом певного часу. 10 травня 2016 року у вечірній час він перебував у своїй квартирі та почув якісь крики. Жінка з 16 квартири кричала «Вбивають». Коли він вийшов то в під`їзді він помітив ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Щоб хтось когось бив він не бачив. При цьому бачив, як ОСОБА_3 ударила кулаком в обличчя ОСОБА_7 , яка згодом прийшла.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дала суду показання, в яких зазначила, що точної дати на пам`ятає, але це було на «гробки» 2016 року у вечірній час вона вийшла зустрічати корову. На лавочці поблизу під`їзду сиділи сусідки, до яких вона і підійшла. Вони почали спілкуватися. Вона почула, що щось стукнуло у під`їзді де проживають ОСОБА_10 . ОСОБА_7 сказала «Колю добивають». ОСОБА_7 та ОСОБА_15 пішли по під`їзду. Вона помітила ОСОБА_12 , та сказала йому піти розібратися. Сама вона туди не ходила. Після конфлікту вона бачила ОСОБА_6 , у якого була загіпсована рука та були синці на обличчі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав суду показання в яких зазначив, що в день коли стався конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 був поминальним. Він був на кладовищі, де вживав спиртне. Ввечері того ж дня він перебував поблизу свого будинку. Біля під`їзду стояли жінки. Почув шум у під`їзді. Хтось сказав що ОСОБА_33 ( ОСОБА_6 ) з ОСОБА_34 ( ОСОБА_3 ) б`ються. Його попросили розборонити. Коли зайшов до під`їзду бійки не були. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 стояли. Чи були у них тілесні ушкодження він не пам`ятає. Сказав «Все хлопці, розходьтеся». ОСОБА_6 пішов до квартири а він спільно з ОСОБА_3 вийшли на вулицю. Бачив, що згодом ОСОБА_6 ходив з загіпсованою рукою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 дала суду показання, в яких зазначила, що 10 травня 2016 року вона в складі групи приїхала за викликом на місце події. Хто саме викликав поліцію вона не пам`ятає. На місці вона відбирала пояснення у потерпілих та заяви. Бачила тілесні ушкодження у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Того дня обвинуваченого ОСОБА_3 вона не бачила. Дружина останнього повідомила, що його немає вдома.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дала суду показання, в яких зазначила, що у зв`язку з тим що пройшов значний проміжок часу вона мало що пам`ятає про події, стосовно який дає показання. Пам`ятає, що вона, ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 спілкувалися поблизу під`їзду будинку де всі вони проживають. У під`їзді де живуть ОСОБА_10 та ОСОБА_19 вона почула якийсь тріск. ОСОБА_7 та ОСОБА_15 побігли туди. Вона до під`їду не підходила і нічого не бачила. Про конфлікт що стався їй нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 дала суду показання, в яких зазначила, що вона здійснювала досудове розслідування по справі ОСОБА_3 в ході якого окрім інших нею допитувалися свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . Покази вони давали добровільно, без будь якого примусу. Те, що ОСОБА_3 вчинив злочини в стані алкогольного сп`яніння вона встановила з показань свідків. Освідування обвинуваченого не проводилося.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 дав показання, в яких зазначив, що в травні 2016 року йому зателефонували знайомі та попросили надати правову допомогу подружжю ОСОБА_10 . Він погодився і згодом йому зателефонувала ОСОБА_7 та розповіла, що 10 травня 2016 року їхній сусід ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження їй та її чоловіку ОСОБА_6 . При цьому повідомила, що експертиза призначена, але експерт відмовився їх оглядати. Він з цього приводу надав їм правові рекомендації. 16 травня 2016 року ОСОБА_10 приїхали в місто Київ і вони зустрілися. Він безпосередньо бачив тілесні ушкодження, які мали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . У розмові з ними він встановив коло свідків та домовився, що опитає їх по телефону, що він і зробив. Згодом, коли він приїздив в ОСОБА_26 вони підписали відповідно протоколи. У своїх пояснення сусіди охарактеризували ОСОБА_3 як особу, яка б`ється, чіпляється до сусідів.

Окрім показань потерпілих та свідків, вина ОСОБА_3 повністю підтверджується наступними зібраними та дослідженими в ході судового розгляду належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами:

- заявою ОСОБА_7 від 10 травня 2016 року в якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який спричинив їй тілесні ушкодження в під`їзді будинку АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 213);

- заявою ОСОБА_6 від 10 травня 2016 року в якій останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який спричинив йому тілесні ушкодження поблизу будинку АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 217);

- витягом з кримінального провадження №0000143 з якого вбачається, що були внесені відомості до ЄРДР по факту спричинення ОСОБА_3 10 травня 2016 року тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 204);

- протоколом огляду місця події від 29 травня 2016 року з додатками до нього під час проведення якого було оглянуто територію поблизу будинку АДРЕСА_2 та під`їзд № 3 даного будинку (т. 2 а.с. 218-222);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 26 від 15.03.2017 року з якого вбачається, що у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладьєвидної кістки правої кисті з забоєм м`яких тканин та підвивих 1 п`ястної кістки правої кисті, синця на повіках правого ока, синця на обличчі зліва (повіки лівого ока, лівої щочної лівої виличної ділянки), синця правого передпліччя, які в своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні (більше ніж двадцять одну добу) (т. 2 а.с. 228-231);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 26 від 15.03.2017 року з якого вбачається, що у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, забою м`яких тканин правої виличної ділянки з синцем над ним, забою м`яких тканин верхньої губи справа з крововиливом під слизову оболонку, синця в ділянці зовнішньої поверхні лівого стегна, які в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності (т.2 а.с. 233-235);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2017 року з ілюстративною таблицею, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_6 вказав де та за яких обставин ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження (т.2 а.с. 236-241);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2017 року з ілюстративною таблицею, під час проведення якого потерпіла ОСОБА_7 показала де, та за яких обставин ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження (т.2 а.с. 242-247);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2017 року з ілюстративною таблицею, під час проведення якого свідок ОСОБА_15 розповіла та показала де саме та як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.2 а.с. 248-250, т. 3 а.с. 1-2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2017 року під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_3 розповів та показав де в нього сталася перша сутичка з ОСОБА_6 10.05.2016 року, а також розповів та показав місце другої сутички, що відбулася в під`їзді будинку АДРЕСА_2 (т. 3 а.с. 3-6).

Даючи оцінку показанням допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 суд вважає необхідним вказати, що їх показання повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , які є послідовними, логічними, та узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження. Судом, також взято до уваги, що свідок ОСОБА_27 перебуває у родинних відносинах із обвинуваченим, тому до її показань слід віднестися критично, вони не відповідають встановленим судом та підтвердженим у судовому засіданні доказам і спрямовані на виправдання ОСОБА_3 .
Невизнання вини обвинуваченим в умисному нанесенні потерпілим тілесних ушкоджень, суд розцінює як намагання уникнути покарання за скоєний злочин, оскільки його вина доведена сукупністю вищевказаних доказів. Твердження ОСОБА_3 про те, що він не бив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спростовується матеріалами провадження, зокрема послідовними і логічними показаннями потерпілих, допитаних в судовому засіданні свідків, висновками експертів № 26 та № 27 від 15.03.2017 року (т. 2 а.с. 228-231, 233-241), дослідженими в судовому засіданні протоколами слідчих експериментів (т. 2 а.с. 236-241, 242-247, 248-250, т. 3 а.с. 1-2).
Твердження захисника ОСОБА_9 про те, що для проведення комісійних судово-медичних експертиз № 26 та № 27 від 15.03.2017 року експерту було надано докази, які не містилися в матеріалах справи, а саме медичну картку амбулаторного хворого № 8888, чотири рентген знімки на ім`я ОСОБА_6 № 1517 від 11.05.2016 року, ЦГ МВС від 14.07.2016 року, № 1517 від 11.05.2016 року, від 03.06.16 року та невідомо джерело походження даних доказів, спростовується відповідною розпискою слідчого СВ Коропського ВП БВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_42 (т.3 а.с. 82), з якої вбачається що остання отримала в приміщенні відділення поліції медичну картку амбулаторного хворого № 8888 на ім`я ОСОБА_6 , чотири листа рентгенограми ОСОБА_6 : від 03.06.2016 № 1954, від 11.05.2016 № 1517, від 11.05.2016 № 1517, ЦГ МВС від 14.07.2016 та поясненнями потерпілих та їх представника про те, що зазначені медичні документи надавалися слідчому в оригіналах безпосередньо перед проведенням відповідних експертиз. Також суд не бере до уваги посилання захисника на листи КЛПЗ «Сосницька ЦРЛ» № 92 від 30.01.2017 року та № 210 від 16.03.2017 року (т. 3 а.с. 62, 63) про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до лікувального закладу за медичною допомогою не зверталися, амбулаторно та стаціонарно не лікувалися, так як відповідно до листа № 2 від 02.01.2018 року КЛПЗ «Сосницька ЦРЛ» вищезгадані листи були з помилковим змістом. Відповідно до листа № 663 від 12.09.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звертались до лікувального закладу з приводу отриманих тілесних ушкоджень 13.05.2016 року (т. 3 а.с 198). Одночасно даючи оцінку твердженням захисту, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий був зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості тілесних ушкоджень. Отже при таких обставинах суд відмовляє у клопотанні захисника ОСОБА_9 про визнання висновків експерта № 26, № 27 від 15.03.2017 року недопустимими доказами. Судом встановлено, що вказані захисником висновки експерта відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України та в силу ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими доказами.
Оцінюючи добуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення знайшло своє підтвердження під час судового розгляду у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень та ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням сторони обвинувачення про наявність такої обставини, що обтяжує покарання, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, так як на підтвердження цього не було здобуто допустимих та належних доказів.

Згідно з досудовою доповіддю, наданою Коропським районним сектором з питань пробації від 30 листопада 2017 року, надано висновок про можливість виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, особа не становить високої небезпеки для суспільства (т. 2 а.с. 201-203).
Потерпіла ОСОБА_7 при призначенні покарання обвинуваченому погодилася з обвинувальною промовою прокурора, зазначаючи, що обвинуваченому необхідно призначити достатнє покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 при призначенні покарання погодився з обвинувальною промовою прокурора та просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що в силу статті 89 КК України він раніше не судимий, за місцем проживання характеристика формально позитивно, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, його матеріальний стан, вік, соціальні зв`язки, а тому вважає що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити йому покарання в межах передбачених санкціями ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України.

По справі заявлено цивільний позов (із урахуванням уточнених позовних вимог) про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 (згідно узгодженої позиції потерпілих) матеріальної шкоди в сумі 5 431 гривня 02 копійки, процесуальних витрат, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 100 107 гривень 00 копійок (99 100 гривень 00 копійок витрати на правову допомогу та 1 007 гривень 00 копійок банківської комісії), витрат пов`язаних з прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження в сумі 8 330 гривень 12 копійок та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 1 206 252 гривень та на користь потерпілої ОСОБА_7 134 028 гривень.
В судовому засіданні цивільні позивачі, які є потерпілими в даному кримінальному провадженні, повністю підтримали свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, які викладені у письмовій формі у заяві про уточнення позовних вимог (т. 1 а.с. 144-149) та клопотанні про відшкодування процесуальних витрат (т. 3 а.с. 181-182). Їх представник підтримуючи позов вказав що матеріали кримінального провадження повністю стверджують заподіяну неправомірними діями обвинуваченого матеріальну шкоду потерпілим на підтвердження чого посилався на відповідні письмові докази. Окрім цього, посилаючись на пункти частину 1 статті 1167ЦК України просив стягнути з ОСОБА_3 визначену висновками експертних досліджень № 19/9-2/11-ЕД/17 та № 19/9-2/12-ЕД/17 від 11.08.2017 року моральну шкоду.
Обвинувачений та захисник обвинуваченого, вказуючи на не обґрунтованість позовних вимог просили у задоволенні позову відмовити.
Вирішуючи питання цивільного позову суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В обґрунтування розміру моральної школи потерпілі посилаються на висновки експертних досліджень № 19/9-2/11-ЕД/17 та № 19/9-2/12-ЕД/17 від 11.08.2017 року, згідно яких ОСОБА_6 діями ОСОБА_3 завдано моральні страждання, матеріальний еквівалент моральної шкоди становить 324 мінімальні заробітні плати, розмір яких установлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в України, чинному на момент винесення рішення суду та ОСОБА_7 діями ОСОБА_3 завдано моральні страждання, матеріальний еквівалент моральної шкоди становить 36 мінімальних заробітних плат, розмір яких установлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в України, чинному на момент винесення рішення суду.
Проте, суд не може погодитися та взяти до уваги вищевикладені експертні висновки, так як визначені ним розміри моральної шкоди, на думку суду, не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Поряд з тим, судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_7 та потерпілому ОСОБА_6 внаслідок злочину було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в тому, що вони тривалий час терпіли фізичний біль, ОСОБА_6 частково втратив працездатність, переносили емоційні та душевні страждання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, були змушені прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Вказаним злочином їм завдано психологічну травму, що проявлялася у тимчасовій відірваності від активного соціального життя та втраті соціальних зв`язків, обуренні діями відповідача, приниженні честі та гідності, побоюванні щодо майбутнього стану здоров`я.
Наведені вище обставини були встановлені в судовому засіданні із досліджених судом письмових доказів та показань потерпілих, їх представника та свідків.
Беручи до уваги викладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , стійкість розладу здоров`я та тривалість лікування, тяжкість вимушених змін у їх житті, час та зусилля, необхідні для відновлення стану здоров`я, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що розмір відшкодування достатній для компенсації завданої позивачу ОСОБА_6 моральної шкоди, необхідно визначити, в сумі 60 000 гривень 00 копійок а позивачу ОСОБА_7 в сумі 20 000 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
По справі встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зв`язку із спричиненням їм тілесних ушкоджень, несли витрати на медичне дослідження в сумі 815 гривень 82 копійки (т. 1 а.с. 40-42, 50) та на експертні дослідження в сумі 4 225 гривень 20 копійок (т.1 а.с. 186-189), а також процесуальні витрати, як складаються з витрат на правову допомогу в сумі 99 100 гривень 00 копійок та 1 007 гривень 00 копійок банківської комісії (т. 2 а.с.57-70, 155-160, т. 3 а.с. 129-133, 183-185), витрат пов`язаних з прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження в сумі 8 330 гривень 12 копійок (т. 2 а.с. 162-188, т. 3 а.с. 135-137, 186-190).
Проте, визначаючи розмір матеріальної шкоди, завданої позивачам кримінальним правопорушенням, та розміру процесуальних витрат, суд враховує, що витрати по сплаті банківських комісій не є витратами на правову допомогу, а також той факт, що судом не було взято до уваги висновки експертних досліджень № 19/9-2/11-ЕД/17 та № 19/9-2/12-ЕД/17 від 11.08.2017 року тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
З огляду на наведе, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 60 000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_7 20 000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, 99 100 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, 8 330 гривень 12 копійок витрат пов`язаних з прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження та 815 гривень 82 копійки витрат на медичне дослідження

Речові докази по справі відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення полі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, 99 100 (дев`яносто дев`ять тисяч сто) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, 8 330 (вісім тисяч триста тридцять) гривень 12 копійок витрат пов`язаних з прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження та 815 (вісімсот п`ятнадцять) гривень 82 копійки витрат на медичне дослідження.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: ОСОБА_1