Справа № 761/2021/16-к
Провадження №1-кп/761/268/2017
В И Р О К
іменем України
24 листопада 2017 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, внесеного 18.07.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0008365,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно обставин обвинувачення, 18 липня 2015 приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Грекова, 22-А, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_7 , що проходила біля будинку 22-А по вул. Грекова в м. Києві, у якої на шиї знаходилася прикраса у вигляді золотого ланцюжка з золотим кулоном 585 проби вагою 2 грами. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 .

Того ж дня, в той же самий час, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку 22-А по вул. Грекова в м. Києві, реалізовуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, дочекавшись коли ОСОБА_7 наблизиться ближче до рогу вказаного будинку, вибіг із- за рогу будинку АДРЕСА_2 та підбіг до ОСОБА_7 , схопив своєю правою рукою золотий ланцюжок, який знаходився на шиї ОСОБА_7 , та зірвав золотий кулон 585 проби вагою 2 грами вартістю 1700 гривень, який висів на золотому ланцюжку потерпілої, таким чином незаконно заволодівши вказаним кулоном, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, не визнав в повному обсязі. В суді показав, що 18.07.2015 вранці вони з братом ОСОБА_8 розійшлися біля магазину, він гуляв 18.07.2015 приблизно до 12.20 годин, його зупинили працівники міліції, запропонували йому проїхати, привезли його на вул. Грекова в м.Києві, повідомили, що він зірвав у потерпілої ланцюжок, в подальшому його стали допитувати. Проте вказаний злочин він не вчиняв. В подальшому його привезли для впізнання до відділення міліції, в ході впізнання потерпіла вказала на нього, при цьому особи, які були пред*явлені для впізнання разом з ним, не були на нього схожі за зовнішністю. Перед впізнанням працівники поліції підводили його на вулиці до потерпілої.

Одночасно в обґрунтування вини ОСОБА_6 прокурором в суді наведені фактичні дані, які містяться в показаннях допитаних потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Так, потерпіла ОСОБА_7 в суді показала, що 18.07.2017 приблизно о 12.20 год. по вул. Грекова, 22А в м.Києві невідомий чоловік підбіг до неї, взявши рукою за золотий ланцюжок з кулоном, який знаходився на шиї, зірвав ланцюжок з кулоном. Вона викликала на місці міліцію, прибули приблизно через півгодини. Обвинувачений є схожим на того чоловіка, проте однозначно з впевненістю стверджувати, що це є саме він, - вона не може. З нею проводилося впізнання після того, як на вулиці одразу після події працівники міліції привели до будинку і показали їй ОСОБА_10 , якого вона описала спочатку по одягу спортивному, взуттю. Зіниці очей були чорні, розширені, чоловік був неголений. В подальшому чоловік був представлений їй у відділенні поліції серед інших осіб, під час впізнання понятих не було. Інші особи серед тих, які були пред*явлені для впізнання, за зовнішнім виглядом різнилися за віком, зростом, тілобудовою, інші чоловіки були старші.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 в суді показав, що 18.07.2017 він був в складі патруля, якому надійшло повідомлення про грабіж. Вони знаходилися неподалік від місця по вул. Грекова в м.Києві, помітили чоловіка, який підходив за повідомленими ознаками - темний одяг, неохайний вигляд, щетина на обличчі. Йому запропонували проїхати до місця події на вул. Грекова, щоб на місці потерпіла впізнала чоловіка. На місці ОСОБА_6 передали оперативно слідчій групі. Потерпіла впізнала ОСОБА_10 , при цьому інші особи для проведення впізнання на місці не залучалися. Йому невідомо, щоб у ОСОБА_6 вилучалися будь які речі, які б вказували на причетність його до грабежу.

Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що ОСОБА_6 є його рідним братом, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, у них спільні батьки, вони проживають спільно з братом. 18.07.2015 він зі ОСОБА_11 вийшли вранці з дому, зайшли в магазин, в подальшому вони розсталися, після цього ОСОБА_6 нічого не розказував йому про подію, будь яку причетність до неї.

Також судом досліджені надані фактичні дані, які містяться документах:

протоколі пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_13 як такого, що навчався в спеціалізованій шкоді інтернаті № 8 в м.Києві, що підтверджує особу обвинуваченого наряду з даними у Витягу з державного реєстру актів цивільного стану, відповідно до якого складено актовий запис 03 грудня 2011 року № 8 про народження ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_15 ;

протоколі від 18.07.2015 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 про відкрите викрадення у неї 18.07.2015 приблизно о 12.25 годин по вул. Грекова, 22А в м.Києві невстановленою особою золотої підвіски, про що внесені відомості до ЄРДР відповідно до витягу № 0008365 від 18.07.2015,

протоколі проведення слідчого експерименту від 11.08.2015 за участі потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала, як 18.07.2015 приблизно о 12.20 год. по вул. Грекова, 22А в м.Києві невідомий чоловік підбіг до неї, взявши рукою за золотий ланцюжок з кулоном, який знаходився на шиї, зірвав ланцюжок,

протоколі огляду місця події від 18.07.2015 ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці події, потерпіла ОСОБА_16 добровільно надала золотий ланцюжок, який у неї намагалися зірвати,

постанові слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про визнання речовими доказами золотий ланцюжок, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 під розписку,

протоколі огляду місця події від 18.07.2015 , в ході якого на місці нічого не вилучено,

протоколі від 18.07.2015 пред*явлення особи для впізнання, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 вказала, що може впізнати особу по її прикметам, серед пред*явлених їй осіб вона впізнає особу під № 3 ОСОБА_10 , який 18.07.2015 відкрито викрав належний їй золотий кулон, фототаблиця до протоколу не складена через технічну несправність електронного носія інформації.

Дослідивши всі надані докази в обгрунтування обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені відкритого викрадення майна потерпілої, оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку про відсутність достатніх даних, які б підтверджували факт вчинення відкритого викрадення майна потерпілої саме обвинуваченим ОСОБА_6 .

Так, наведені стороною обвинувачення показання в суді потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 . ОСОБА_8 не є належними доказами щодо події грабежу, оскільки вказані особи в суді не підтверджують беззаперечно причетність обвинуваченого до відкритого викрадення майна потерпілої.

Не містять таких даних також протоколи огляду місця події від 18.07.2015, протокол слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 від 11.08.2015.

Сама потерпіла безпосередньо в суді не підтвердила, що саме ОСОБА_6 заволодів її майном за обставин, зазначених в обвинуваченні. Одночасно потерпіла вказала, що впізнання на досудовому розслідуванні по фотознімкам відбулося за її участі вже після того, як працівник міліції попередньо продемонстрував їй на вулиці затриманого ОСОБА_6 як схожого по її описам чоловіка, якого вона пізніше впізнавала в ході слідчої дії. Одночасно потерпіла заперечувала присутність під час впізнання понятих, а також наголосила, що особи, які пред*являлися їй для впізнання, мали інші ознаки зовнішності за тілобудовою, по віку, зросту, були старші за ОСОБА_6 . В цій частині показання потерпілої узгоджуються з показаннями ОСОБА_6 про те, що його повторно представили для впізнання потерпілій серед осіб, які за зовнішністю не були подібні до нього, мали суттєві відмінності.

Таким чином, показання потерпілої ОСОБА_7 в суді суд не може покласти в основу вини ОСОБА_6 , оскільки показання не містять фактичних даних, які беззаперечно вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення даного злочину.

Одночасно дані про те, що в ході впізнання потерпілій були представлені особи з дотриманням вимог ч.2 ст. 228 КПК України, а саме: дані, що ОСОБА_6 був пред*явлений особі, яка впізнає, разом з особами тієї ж статі, які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності, одязі,- в матеріалах справи відсутні, фототаблиця до протоколу не складалася, такі показання потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_6 не спростовані в суді прокурором. При цьому з досліджених судом доказів встановлено, що у ОСОБА_6 нічого не вилучалося з речей, які б вказували на його причетність до грабежу потерпілої ОСОБА_7 .

Дані про речовий доказ золотий ланцюжок, наданий потерпілою ОСОБА_7 в ході огляду місця події 18.07.2015 року, також не містить в собі таких фактичних даних, що б свідчили про вчинення злочину ОСОБА_6 .

Таким чином, отримані дані протоколу впізнання від 18.07.2015 за участі потерпілої ОСОБА_7 суд не може покласти в основу вироку, оскільки такі дані отримані з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним законом.

При цьому суд враховує правила ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до яких перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнавати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Проте в ході впізнання особи по фотознімкам за участю встановлений ч.1,2 ст.228 КПК України порядок порушено, порушено таку заборону попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, і як встановлено з показань самої потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 в суді, обвинуваченого, перед впізнанням, яке було здійснено у відділенні міліції, потерпілій на вулиці був пред*явлений ОСОБА_6 , при цьому інші особи для впізнання їй не пред*являлися в цей час.

Таким чином, фактичні дані в протоколі впізнання від 18.07.2015 за участю потерпілої ОСОБА_7 є недопустимим доказом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч.4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Обов*язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення.

Таким чином, причетність обвинуваченого ОСОБА_6 до відкритого викрадення чужого майна (грабіж) за ознаками ч.1 ст.186 КК України, не підтверджується належними та допустимими фактичними даними в їх сукупності та взаємозв*язку.

Причетність обвинуваченого до вчинення вказаного кримінального правопорушення на переконання суду не доведена в суді прокурором, викликає обґрунтовані сумніви. Наявність таких сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, що дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку, оскільки в суді не доведено, що кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 186 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 .

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ золотий ланцюжок, повернутий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у власника потерпілої ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, - виправдати за недоведеністю, що вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим.

Речовий доказ золотий ланцюжок, повернутий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у власника потерпілої ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя