Справа № 308/4009/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в особливо важливих справах 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000047, погоджене прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що СВ Управління СБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000047, в ході якого встановлено, що 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідування особою, звернувся до прапорщика Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_8 № 80-ос від 31.03.2017 року призначений на посаду старшого техніка відділу логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 та який, згідно з посадовою інструкцією, виконує обов`язки з охорони державного кордону України, в тому числі шляхом вивезення на службовому транспорті до місця несення служби та у зворотному напрямку службових осіб прикордонних нарядів, з пропозицією надати йому неправомірну вигоду за передачу останнім інформації щодо місцезнаходження прикордонних нарядів на території обслуговування ВПС «Лужанка», з метою безперешкодного переміщення тютюнових виробів поза пунктами пропуску через державний кордон України та з ухиленням від митного та прикордонного контролів.

16 квітня 2018 року ОСОБА_5 , на виконання попередньо розробленого злочинного плану, з метою доведення злочинного умислу до кінця, переказав на банківський рахунок ОСОБА_7 у ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 14 тисяч гривень, які останній того ж дня о 12 год. 53 хв. зняв у одному з банкоматів у м. Мукачево.

В подальшому, 16 квітня 2018 року о 17 год. 28 хв., під час проведення огляду місця події, а саме місця зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 неподалік адмінбудівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_2 , біля будинку під номером 23, останнього було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Крім того, в ході огляду місця події у ОСОБА_7 вилучено квитанцію Мукачівського відділення Закарпатського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.04.2018, час 12:53:09, на ім`я ОСОБА_7 , яку той попередньо отримав від ОСОБА_5 , та яка свідчить про зарахування грошових коштів у сумі 14 тис.грн. останнім на банківський рахунок ОСОБА_7 , а також предмет неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 14 тис. грн.

17.04.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, слідчий вказує, що ОСОБА_5 вчинив корупційний злочин, а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами області на непідконтрольних територіях Донецької і Луганської областей та Автономної Республіки Крим, може вчиняти тиск на свідків та заявника у кримінальному провадженні та залучати до здійснення такого інших можливих співучасників злочину. ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_2 , виданим 31.10.2011, що дає йому можливість безперешкодно залишити територію України. Додатковим ризиком є той факт, що ОСОБА_5 на даний час ніде офіційно не працевлаштований та не пов`язаний трудовими зобов`язаннями з жодним роботодавцем.

За таких обставин, слідчий у клопотанні просить з метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_5 будь-яку з вищеописаних дій, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, із визначенням розміру застави у розмірі не менше ніж 100 (сто) мінімальних заробітних плат, та у разі внесення застави покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не відлучатися із місця свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон для перешкоджання виїзду ОСОБА_5 за кордон.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий уточнив клопотання в частині визначення розміру застави та просив визначити її в межах розміру визначеного п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані невірно, оскільки відсутні належні докази попередньої змови ОСОБА_5 з іншими особами на вчинення злочину. У разі, якщо суд вирішить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив визначити помірний для нього розмір застави, враховуючи те, що останній не має офіційного місця роботи та джерела доходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Даний злочин згідно ст.45 КК України відноситься до корупційних.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000047; заявою про вчинений злочин ОСОБА_7 від 22.02.2018 року; протоколом огляду місця події від 16.04.2018 року, яким вилучено предмет неправомірної вигоди; протоколами допитів заявника ОСОБА_7 від 22.02.2018 року та 16.04.2018 року.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю постійного проживання характеризується позитивно, на утриманні має одну малолітню дитину.

Поряд з вказаними обставинами, слідчий суддя враховує також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому приходить до висновку про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за межами області, може вчиняти тиск на свідків та заявника у кримінальному провадженні та залучати до здійснення такого інших можливих співучасників злочину, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 ..

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя слідчий при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, слід визначить у розмірі - 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 год. 28 хв. 14 червня 2018 року.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 17 год. 28 хв. 16 квітня 2018 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 860 грн. (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1