Справа № 640/3028/18
н/п 1-кс/640/2646/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Під час досудового розслідування встановлено, що у липні 2017 року невстановленими особами від імені ТОВ «Промспец Комплект» до органів ДФС подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2017 року, згідно якої ТОВ «Промспец Комплект» незаконно заявило про відшкодування на його банківський рахунок ПДВ з Державного бюджету в сумі 115 мільйонів гривень.
Органом досудового розслідування встановлено, що в теперішній час особами, які надають повноваження представників ТОВ «Промспец Комплект» проводиться оскарження податкових повідомлень-рішень, складених за результатами камеральної перевірки від 26.07.2017 в Харківському окружному адміністративному суді.
Слідчий до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Представник ПАТ СБЕРБАНК в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, встановив наступне.
Так, до ЄРДР слідчим були внесені відомості про те, що у липні 2017 року до органів Державної фіскальної служби невстановлені особи від імені ТОВ «Промспец Комплект» подали податкову декларацію з ПДВ з додатками, згідно якої Товариство незаконно заявило про відшкодування на його банківський рахунок податок суму на додану вартість з Державного бюджету в особливо великому розмірі.
Підставами для внесення цих відомостей до ЄРДР стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме матеріали ГУ ДФС у Харківській області камеральної перевірки ТОВ «Промспец Комплект» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за червень 2017 р.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 2. ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
До клопотання слідчим надано акт ДФС України ГУ ДФС у Харківській області від 26.07.2017 р. № 8414/20-40-12-02-08/39990370 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Промспец Компелкт» з питань достовірності нарахування ПДВ на поточний рахунок платника податку за червень 2017 р.
При цьому слідчий в поданому клопотанні зазначає, що в теперішній час особами, які надають повноваження представників ТОВ «Промспец Комплект» проводиться оскарження податкових повідомлень-рішень, складених за результатами камеральної перевірки від 26.07.2017 в Харківському окружному адміністративному суді.
Начальником ГУ ДФС у Харківській області на вказану постанову від 17.11.2017 р. подано апеляційну скаргу, але даних щодо результатів розгляду апеляційною інстанцією скарги ГУ ДФС у Харківській області, слідчому судді не надано.
Інших доказів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України, не надано.
Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Із клопотання не вбачається, чи набула будь-яка особа статусу підозрюваного, обвинуваченого, що давало б підстави визначити хто саме несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та не надано відомостей про наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у даному кримінальному провадженні, який до клопотання не доданий.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Отже, враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна - відсутні.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1