Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 499/375/14-к
Номер провадження: 1-кп/511/26/18
05.04.2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження №0000024 від 28.11.2012 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Білка Іванівського району Одеської області, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені злочинів, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 о 13 годині 13 січня 2007 року, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, бажаючи завести потерпілого в оману, використовуючи довірливі стосунки, зателефонував мешканцю с. В. Куяльник Іванівського району Одеської області ОСОБА_8 та повідомив неправдиві відомості про те, що йому негайно потрібно 3000 кг зерна пшениці під приводом повернення комусь боргу, на що потерпілий ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_4 та не здогадуючись про його злочинні наміри, дав свою добровільну згоду на отримання ОСОБА_4 від нього 3000 кг зерна і в той же день передав останньому у приміщенні складу у тому ж селі зазначену кількість зерна пшениці по 680 грн за 1 тонну на загальну суму 2040 грн.
З моменту отримання майна останній не вжив жодних заходів, направлених на повернення заборгованого майна та жодного разу не повідомив ОСОБА_8 про неможливість повернення йому боргу, що свідчить про намір ОСОБА_4 не виконувати свої обов`язки перед ОСОБА_8 , оскільки він мав доходи.
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману.
Повторно, в квітні 2010 року ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, прибув за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де повідомив останньому неправдиві відомості про те, що йому необхідні гроші в сумі 8000 гривень для оформлення необхідної документації на земельну ділянку і отримав від ОСОБА_9 , зловживаючи довірою останнього, 8000 грн.
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Повторно, 30 травня 2011 року ОСОБА_4 , не розрахувавшись з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з метою реалізації своїх злочинних намірів, під приводом оформлення необхідної документації на земельну ділянку, бажаючи завести потерпілого в оману, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, прибув до місця мешкання ОСОБА_7 до квартири АДРЕСА_3 , де повідомив останньому неправдиві відомості про те, що йому необхідні гроші для оформлення документів на земельну ділянку і, зловживаючи довірою останнього заволодів грошима потерпілого в розмірі 4000 доларів США, що складає 32000 грн.
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Повторно, 13 червня 2011 року ОСОБА_4 , не розрахувавшись з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , з метою реалізації своїх злочинних намірів, під приводом необхідності грошей в сумі 4600 доларів США для здійснення збору врожаю, прибув до місця мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , де завів потерпілу в оману та отримав від ОСОБА_12 гроші в розмірі 4600 доларів США, що складає 37260 грн.
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Повторно, 15 листопада 2011 року ОСОБА_4 , з метою реалізації своїх злочинних намірів, прибув до приміщення автостанції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_13 , де повідомив останньому неправдиві відомості про те, що йому необхідні гроші в сумі 2400 доларів США для оформлення документів на земельну ділянку і, зловживаючи довірою потерпілого, отримав від ОСОБА_13 гроші в розмірі 2400 доларів США, що складає 20400 грн.
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Повторно, 25 лютого 2013 року ОСОБА_4 , з метою реалізації своїх злочинних намірів, прибув до місця мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_6 , де ввів останнього в оману про те, що йому необхідні гроші в сумі 1000 доларів США для проведення поховання сина та дружини і, зловживаючи довірою потерпілого, отримав від ОСОБА_6 гроші в розмірі 1000 доларів США, що складає 8145 грн.
Факт небажання виконувати своїх зобов`язань перед потерпілими підтверджується також тим, що ОСОБА_4 мав можливість виконати свої зобов`язання, оскільки працював водієм в СФГ ім. Шевченко та отримував заробітну платню в розмірі 1450 гривень, неофіційно здійснював перевезення пасажирів на автобусі та отримував пенсію.
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочинів та в незаконному заволодінні шахрайським способом чужими коштами не визнав.
Суду пояснив, що всі кошти та майно, які він позичив у потерпілих, він їм повертав у різний спосіб. Так в рахунок коштів за позичене зерно у ОСОБА_8 , він влаштувався до нього на роботу і за виконану роботу не вимагав розрахунок, працював в рахунок боргу 2 місяці, а також сплатив борг грішми в розмірі 300 доларів США. Борг ОСОБА_10 повернув в розмірі 8000 грн його дружині після його смерті та після її звернення до поліції.
По розписці ОСОБА_7 повідомив, що він взяв в борг 2000 доларів США, а не 4000 доларів США, а оскільки не погоджується з сумою боргу, гроші до цього часу не повернув.
Стосовно боргу перед ОСОБА_12 в розмірі 4600 доларів США, взагалі заперечував, що він позичав гроші і заявив, що розписка написана не ним.
Борг ОСОБА_13 в розмірі 2400 доларів США повернув, про що свідчать наявні у нього розписки.
В суді підтвердив, що 25 лютого 2013 року позичив 1000 доларів США у ОСОБА_6 , однак повернув йому борг мукою.
Не дивлячись на повне невизнання вини обвинуваченим, про його причетність до злочину в суді заявили потерпілі.
Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що до цього часу ОСОБА_4 не повернув їм позичені грошові кошти та майно, якими заволодів шахрайським способом, а тому наполягали на притягненні його до кримінальної відповідальності за вчиненні дії. Кожен з них раніше знав ОСОБА_4 , однак останній, ще більше увійшов з ними в довірливі стосунки, перед тим, як задумав заволодіти їх майном та коштами. Після отримання коштів на їх вимоги повернути борги, заперечував їх наявність та видані розписки.
Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, про поважні причини неявки суд не повідомили. Потерпілий ОСОБА_13 надав заяву про слухання справи без його участі.
Також в матеріалах справи містяться письмові докази, оголошені та досліджені в судовому засіданні, які підтверджують покази потерпілих, а саме:
- заявами потерпілих до Іванівського РВ УМВС України в Одеській області: ОСОБА_15 від 27.11.2012 року (а.с.10,11 т.1), ОСОБА_10 від 07.12.2012 року (а.с.29 т.1) , ОСОБА_7 від 07.12.2012 року (а.с.39 т. 1), ОСОБА_14 від 05.02.2012 року (а.с.61 т. 1); ОСОБА_6 від 30.07.2013 року (а.с.105 т. 1); ОСОБА_12 від 13.08.2013 року (а.с.128 т. 1);розпискою ОСОБА_4 від 15.11.2011 року про отримання в борг від ОСОБА_15 2400 доларів США (а.с.19 т.1); - розпискою ОСОБА_4 від 10.12.2012 року про отримання в борг від ОСОБА_15 1500 доларів США (а.с.21 т. 1); розпискою ОСОБА_4 від 30.05.2011 року про отримання в борг від ОСОБА_16 4000 доларів США (а.с. 54 т. 1);розпискою ОСОБА_4 від 13.01.2007 року про отримання в борг від ОСОБА_14 3 тонн пшениці (а.с.77 т. 1); розпискою ОСОБА_4 про отримання в борг від ОСОБА_6 1000 доларів США (а.с.113 т. 1); розпискою ОСОБА_4 від 13.06.2011 року про отримання в борг від ОСОБА_12 4600 доларів США та 1700 грн (а.с.132 т. 1);
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Під час судового засідання від захисника та обвинуваченого надійшло клопотання про закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України.

Прокурор, не заперечував проти закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності з відповідних підстав.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого та просили притягнути його до відповідальності зі стягнення на їх користь боргів по розпискам.

Інші потерпілі на виклик суду в судове засідання на розгляд даного клопотання не з`явилися.

Потерпілий ОСОБА_15 надав суду заяву про слухання справи без його участі, а інші потерпілі про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями , про поважні причини неявки суд не повідомили.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено останньому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільняє особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд здійснюється у загальному порядку.

Обвинувачений заявив суду, що свою вину він не визнає, але зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав їм цілком зрозумілий, та проти закриття провадження з вказаної підстави він не заперечує.

Суд, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого, потерпілих, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав обвинуваченим, приходить до наступних висновків.

Згідно до п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі та п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років,

Відповідно до вимог ч.2,3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до злочинів невеликої, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України до злочинів середньої тяжкості, а закриття кримінального провадження за такими обвинуваченнями можливе після закінчення строків давності, відповідно трьох та п`яти років згідно п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
По даному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 вчинив ряд злочинів середньої тяжкості повторно, у зв`язку з чим строк давності кожного разу переривався, останній злочин середньої тяжкості ОСОБА_4 вчинив 25.02.2013 року, у зв`язку з чим, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився - 25.02.2018 року.
Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діянь, які інкриміновані обвинуваченому, суд приходить до висновку, що на час слухання кримінального провадження у суді та розгляду клопотання обвинуваченого та його захисника про закриття провадження строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув.

Згідно ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Суд приходить до висновку про те, що позиція обвинуваченого є добровільною, останній, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час підготовчого судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним злочинів, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченому роз`яснено.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року "Про судову практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" при наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за перебігом строків давності, таке звільнення є обов`язковим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під судового слідства по справі встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

Керуючись ст.49 КК України та ст.ст.284, 286,314-316,369,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_17 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 та ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст. 190 КК України, внесеного в ЄРДР за №0000024 від 28.11.2012 року - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1