У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21. 11. 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення детектива НАБУ, щодо винесення Постанови від 07. 11. 2017 року про часткову відмову в задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення детектива НАБУ, щодо винесення Постанови від 07. 11. 2017 року про часткову відмову в задоволенні клопотання.

Перевіривши матеріали поданої скарги та долучені до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, виходячи з такого.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, параграф №1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Зокрема, пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 5 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій закріплено в главі 20 КПК, якою визначено такі види слідчих (розшукових) дій: 1) допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 2) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у т. ч. пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 3) обшук (статті 233236 КПК); 4) огляд: місцевості, приміщення (в т. ч. житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); 5) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); 6) освідування особи (ст. 241 КПК); 7) залучення експерта для проведення експертизи (статті 242 244 КПК); 8) отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК).

Слідчі (розшукові) дії можуть бути класифіковані за різними критеріями на певні види.

Так, залежно від того, чи підлягають розголошенню відомості про факт та методи їх проведення, вони поділяються на слідчі (розшукові) дії (глава 20 КПК) та негласні слідчі (розшукові) дії (глава 21 КПК).

У свою чергу слідчі (розшукові) дії залежно від наявності розпочатого досудового розслідування поділяють на ті, що відповідно до закону можуть бути проведені до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (єдиною такою слідчою (розшуковою) дію є огляд місця події у невідкладних випадках (ч. 3 ст. 214 КПК) та слідчі дії, що проводяться тільки після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування (всі інші слідчі (розшукові) дії).

Згідно матеріалів поданої скарги вбачається, що скаржник оскаржує рішення детектива НАБУ, щодо винесення Постанови від 07. 11. 2017 року про часткову відмову в задоволенні клопотання щодо повідомлення про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Аналізуючи норми ст. 303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, вважаю за необхідне зазначити, що клопотання про повідомлення про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні не є слідчою (розшуковою) дією або негласною слідчою (розшуковою) дією.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Перевіривши матеріали поданої скарги приходжу до висновку, що вимоги даної скарги, не можуть бути предметом судового розгляду, оскільки скаржник оскаржує рішення слідчого, що не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження по скарзі відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1