Ухвала
Іменем України

09 січня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-227ск18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 07 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року,
встановила:
Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 ККУкраїни ОСОБА_4 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05 січня 2017 року до набрання законної сили цим вироком, або набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».
Вирішено питання про судові витрати і долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок районного суду без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 ККУкраїни засудженому у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 січня 2017 рокудо 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Ухвалою суду касаційної інстанції від 14 листопада 2017 року касаційну скаргу засудженого у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Копія зазначеної ухвали, була надіслана на адресу Харківської установи виконання покарань (№ 27), в якій ОСОБА_4 відбував покарання, та вручена йому згідно з розписки 27 листопада 2017 року.
У межах строку на усунення недоліків, засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Проте, недоліків не усунув, оскільки повторно подав касаційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Як зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 вищевказаної статті, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
При цьому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судами при винесенні судових рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч вищевказаним вимогами процесуального закону, у повторно поданій касаційній скарзі, засуджений ОСОБА_4 , формально посилаючись на положення ст. 413 КПК України, не конкретизував в чому саме полягало неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при розгляді кримінального провадження щодо нього як судом першої так і апеляційної інстанцій.
Крім того, засуджений не навів доводів на обґрунтування необхідності зміни або скасування постановлених щодо нього судових рішень, касаційним судом на підставах передбачених ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412-414, 419 цього Кодексу.
По суті, зміст касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 зводиться до невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПКУкраїни переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3