Справа № 172/594/17
Провадження № 1-кс/172/26/18
У Х В А Л А
27.02.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Васильківка клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000275 від 05.05.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, на утриманні одна дитина, не працюючого, раніше судимого судимого:

-09.06.2006 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, п.12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3ст.187 КК України
В С Т А Н О В И В :
27 лютого 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000275 від 05.05.2017 року.
Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений в судове засідання.
В обгрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ Васильківського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , про те, що 04.04.2017 року, близько 20:00 годин, невідомі особи, вчинили розбійний напад на її домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де шляхом погроз, які потерпіла сприймала, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, відкрито заволоділи ноутбуком та бензопилою, після чого з місця скоєння злочину зникли.

В ході проведених оперативно-розшукових заходів, встановлено, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, вступили в злочинну змову з метою спільного вчинення розбійного нападу на домоволодіння розташоване за адресою АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном.

Після чого, 04.04.2017 року, близько 20:20 годин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , на автомобілі ВАЗ 2103 держ. номер НОМЕР_1 , прибули до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 .

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисних мотивів, будучи об`єднані єдиним умислом, направленим на вчинення розбою, групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, реалізуючи свій злочинний намір, використовуючи в якості зброї дерев`яні біти, ніж та предмет схожий по зовнішнім ознаках на пістолет, відкрито демонструючи їх ОСОБА_7 , та погрожуючи фізичною розправою та підпалом, від чого в ОСОБА_7 склалось об`єктивне враження, що у випадку спротиву вказані особи застосують зброю та втілять погрози фізичною розправою та підпалом в дію, спробували відкрито заволодіти автомобілем ВАЗ 2107, що знаходився в дворі домоволодіння ОСОБА_7 , після чого проникли до приміщення гаражу, де незаконно заволоділи ноутбуком Леново та бензопилою, які завантажили до автомобіля ВАЗ 2103 держ. номер НОМЕР_1 та залишили місце скоєння злочину, чим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.

Умисні злочинні дії ОСОБА_5 , що виразилися у розбої, поєднаному з проникненням в житло, кваліфікуються за ч.3 ст.187 КК України.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання, та просили суд його задовольнити.
Просили суд взяти до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, залишаючись на свободі, може вчиняти тиск на потерпілу та свідків, може переховуватись від слідства чи суду.
Захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м"який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не буде переховуватись від слідства та суду і просив застосувати більш м"який запобіжний захід.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, приходжу до наступного висновку.
Судом встановлено, що слідчим відділом Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000275, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
27.02.2018 року о 10.40 год. підозрюваному ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Окрім того, згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє увязнення може бути застосоване. Суд зобовязаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосовувати винятковий вид запобіжного заходу.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, зазначив, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.
Обираючи такий запобіжний захід, як тримання під вартою, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що підтверджується наданими доказами, тяжкість скоєного, а також наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування, або суду, оскільки підозрюваний раніше судимий, не працює, тривалий час не проживав за місцем свого проживання, залишаючись на свободі може вчиняти тиск на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню.
Застосування іншого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та вказаним слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу.
З метою недопущення реалізації вказаних ризиків, з огляду на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, які враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобовязаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
ОСОБА_5 не був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, датою, з якою слід відраховувати початок перебігу строку, слід вважати 27.02.2018 року.
Тому, датою закінчення дії ухвали про тримання її під вартою слід вважати 27 квітня 2018 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 484-492 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Васильківського Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюстроком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 встановити до 13 години 50 хвилин 27 квітня 2018 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1