УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
В ході досудового розслідування встановлено, що група осіб створила на території м. Києва та інших регіонів України протиправний фінансовий механізм («конвертаційний центр»), діяльність якого спрямована на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку з метою виведення капіталів підприємств легального сектору економіки в тіньовий обіг з використанням низки механізмів так званого «класичного конвертаційного центру» та «зустрічного потоку».
Функціонування незаконної схеми полягає у перерахуванні з рахунків підприємств-імпортерів Київського та інших регіонів України коштів на рахунки «транзитних» підприємств (буферів), зареєстрованих, переважно, у Київській області, з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, а також для привласнення та заволодіння чужим майном (в т.ч. державними коштами), нібито за виконання робіт, надання послуг та постачання товарів. Фактично відповідні роботи не проводяться, послуги не надаються, постачання товарів не здійснюється, а кошти обготівковуються за принципом «зустрічного потоку» (придбання готівки у підприємств-імпортерів) або шляхом проведення «транзитних» операцій через інші «буферні»/«транзитні» підприємства чи «податкові ями» із подальшим їх обготівкуванням через відділення банківських установ з рахунків фізичних осіб.
Одним з ключових підприємств вищезазначеної схеми є ТОВ "Статус Юкрейн" (ЄДРПОУ 40866428).
Допитаний в якості свідка директор даного підприємства ОСОБА_4 , показав, що жодної господарської діяльності від імені ТОВ "Статус Юкрейн" він не здійснював, а отримував щомісячну грошову винагороду за перебування на даній посаді у розмірі 500 доларів США.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити та надати дозвіл на проведення перевірки, враховуючи, що отримана інформація дасть змогу встановити обставини кримінального правопорушення регламентовані ст. 91 КПК України.
Тож, слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, які подані до суду як письмове обґрунтування підстав такої перевірки, заслухавши думку учасників процесу, у якості органу та особи, що її проведення, приходить до наступного.
З положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України убачається, що до компетенції слідчого судді віднесено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проводженні.
Сам порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Тобто, у відповідності до інших законів України, які визнаються кримінальним процесуальним законодавством України в силу ст. 1 КПК Ураїни, в їх системному зв`язку з нормами цього Кодексу, слідує, що документальна позапланова перевірка здійснюється на підставі рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки (п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Мета перевірки полягає у потребі встановлення у провадженні обставин визначених ст.. 91 КПК України, яка регламентує, що у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому кримінально процесуальним Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів зокрема шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, висновків ревізій та актів перевірок.
Адже, в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб створила на території м. Києва та інших регіонів України протиправний фінансовий механізм («конвертаційний центр»), діяльність якого спрямована на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку з метою виведення капіталів підприємств легального сектору економіки в тіньовий обіг з використанням низки механізмів так званого «класичного конвертаційного центру» та «зустрічного потоку».
Функціонування незаконної схеми полягає у перерахуванні з рахунків підприємств-імпортерів Київського та інших регіонів України коштів на рахунки «транзитних» підприємств (буферів), зареєстрованих, переважно, у Київській області, з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, а також для привласнення та заволодіння чужим майном (в т.ч. державними коштами), нібито за виконання робіт, надання послуг та постачання товарів. Фактично відповідні роботи не проводяться, послуги не надаються, постачання товарів не здійснюється, а кошти обготівковуються за принципом «зустрічного потоку» (придбання готівки у підприємств-імпортерів) або шляхом проведення «транзитних» операцій через інші «буферні»/«транзитні» підприємства чи «податкові ями» із подальшим їх обготівкуванням через відділення банківських установ з рахунків фізичних осіб.
Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі Бакланов проти Росії (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Окрім того, у справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.
Слідчим суддею у судовому засіданні в цій справі не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на проведення перевірки становитиме особистий та надмірний тягар для ТОВ, тобто, апріорі, таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали, які подані до суду як письмове обґрунтування підстав такої перевірки, долучені до них документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) вказують на наявність підстав та передумов визначених законодавством для проведення такої перевірки із дорученням її проведення безпосередньо ДФС України у строки, встановлені ПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, ст. 78 ПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Проведення перевірки доручити працівникам ДФС України у строки, встановлені Податковим кодексом України.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1