Провадження №11-кп/792/301/17
Справа №676/5147/15-к Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.368 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, на вирок Кам?янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Кам?янець-Подільського міськрайонного суду від 27 лютого 2017 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, проживаючу по АДРЕСА_1 , громадянку України, заміжню, на утриманні одна неповнолітня дитина, з вищою освітою, головного спеціаліста Кам`янець-Подільського районного сектора управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, раніше не судиму,
визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 368 КК України, та виправдано її за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, в якому вона обвинувачується, на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади припинили свою дію відповідно 17 серпня 2015 року та 16 серпня 2015 року.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Стороною обвинувачення головний спеціаліст Кам`янець-Подільського районного сектора управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, державний службовець 15 рангу 7 категорії ОСОБА_9 , обвинувачується у одержанні неправомірної вигоди службовою особою за таких обставин.
16 червня 2015 року ОСОБА_11 в приміщенні Кам`янець-Подільського районного сектора управління Державної міграційної служби України (далі - ДМСУ) в Хмельницькій області ДМСУ в Хмельницькій області (що відповідно до підпунктів 5, 10 п.4 Положення про Кам`янець-Подільський районний сектор управління ДМСУ в Хмельницькій області, затвердженого наказом управління ДМСУ в Хмельницькій області № 52 від 24 квітня 2015 року, здійснює прийом документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та має право надавати платні послуги згідно із законодавством), що знаходиться в адмінбудівлі Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області по вул. Довга, 1 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, звернувся до головного спеціаліста Кам`янець-Подільського районного сектора управління ДМСУ в Хмельницькій області ОСОБА_9 , яка згідно з п. 2.2 посадової інструкції, затвердженої 29 квітня 2015 року начальником управління ДМСУ в Хмельницькій області, уповноважена здійснювати приймання і оформлення документів на видачу паспортів громадянина України для виїзду за кордон, з проханням видати йому в найкоротший термін паспорт громадянина України для виїзду за кордон. ОСОБА_9 ж, використовуючи своє службове становище у власних інтересах, з метою одержання для себе неправомірної вигоди, діючи умисно, в порушення вимог підпунктів «б», «л» п.6 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) «Про державне мито», п. п. 4, 5 Порядку надання підрозділам Міністерства внутрішніх справ України (далі МВСУ) та ДМСУ платних послуг та п. 27 Переліку платних послуг, які надаються підрозділам МВСУ та ДМСУ, і розмір плати за їх надання, відповідно до яких вартість термінового оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон протягом 7 днів складає 752,62 грн. (без електронного чіпа), повідомила ОСОБА_11 про необхідність передачі їй коштів у сумі 1700 грн. за пришвидшення оформлення документів, необхідних для видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та його виготовлення.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 18 червня 2015 року близько 11 год. 30 хв. в службовому кабінеті №5 приміщення Кам`янець-Подільського районного сектора управління ДМСУ в Хмельницькій області, що знаходиться в адмінбудівлі Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області по вул. Довга, 1 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, у розмові з ОСОБА_11 уточнила суму коштів, які необхідно сплатити з метою пришвидшення оформлення документів, необхідних для видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та його виготовлення, зменшивши її розмір до 1600 грн. Одержавши від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1600 грн., в тому числі неправомірну вигоду в розмірі 847,38 грн. за пришвидшення оформлення документів, необхідних для видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та його виготовлення, ОСОБА_9 була викрита працівниками міліції.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок за яким визнати ОСОБА_9 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 3 роки.
Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку при винесенні рішення, що ОСОБА_9 не є працівником правоохоронного органу, так як вона на момент вчинення кримінального правопорушення перебувала на посаді головного спеціаліста Кам?янець-Подільського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області, яка відповідно до абзацу 1 пункту 1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» віднесена до категорії правоохоронних органів.

Також, як зазначає в апеляційній скарзі прокурор, у слідчого були всі підстави для здійснення досудового розслідування і всі докази, які були ним зібрані є допустимими.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги сторони обвинувачення, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положеннями п.13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 04.06.1993 та №12 від 03.12.1997 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" звернуто увагу судів на те, що вирок є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення необхідно підходити з винятковою відповідальністю, неухильно дотримуючись при цьому вимог кримінального процесуального закону.

Такі вимоги визначені та закріплені в ст.370 КПК України, відповідно до яких судове рішення, і, зокрема, вирок має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом згідно з нормами матеріального Закону і дотриманням вимог КПК щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Ухвалений з дотриманням вимог закону, на основі ретельного вивчення доказів, за внутрішнім переконанням суддів судовий вирок, що підсумовує розгляд справи в суді, складає найважливішу частину судового процесу. При цьому однією із умов ухвалення законного і обґрунтованого вироку у кримінальному провадженні є суворе дотримання судом визначених законом вимог до його змісту та форми.
Надаючи великого значення формі вироку, законодавець враховував, що тільки у правильній формі зміст вироку може бути зрозуміло як обвинуваченому, так і іншим учасникам провадження, органам, що фактично виконують вирок, так і всім присутнім у залі судового засідання громадянам.
Колегією суддів встановлено, що при розгляді даного кримінального провадження та ухваленні виправдувального вироку судом першої інстанції вказаних вимог закону в повній мірі не дотримано, адже зміст вироку містить істотні суперечності та протиріччя.

Так, згідно ст.374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

У разі визнання особи виправданою у вироку, як у мотивувальній так і в резолютивній його частині, наводяться підстави для виправдання обвинуваченого.

При цьому резолютивна частина вироку заключна частина єдиного документу суду і вона повинна логічно випливати з попередніх його частин. Невідповідність резолютивної частини, зокрема, мотивувальній частині призводить до необґрунтованості самого вироку.

Про те, що суд зобов`язаний у резолютивний частині свого рішення зазначити передбачену законом підставу виправдання обвинуваченого, яка повинна узгоджуватися із мотивами, викладеними у мотивувальній частині вироку, зазначено і в роз`ясненнях постанов Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства та Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року.

Всупереч наведеним вимогам закону підстави виправдання ОСОБА_9 містять істотні суперечності.

Зокрема, виходячи із змісту резолютивної частини вироку, підставою виправдання ОСОБА_9 у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.368 КК України стала не доведеність її вини у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Однак, мотивувальна частина вироку містить протилежно інші підстави такого виправдання.

Так, на переконання місцевого суду, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Кам`янець-Подільського районного сектора управління ДМСУ в Хмельницькій області, не вважається працівником правоохоронного органу, а тому не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Отже, встановивши відсутність у діях обвинуваченої обов`язкового елементу складу злочину, місцевий суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченої.

Суд не взяв до уваги ту обставину, що недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину, можлива виключно тоді, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним. (п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з подальшими змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»).

Таким чином, мотивувальна частина вироку в даному випадку не відповідає його резолютивній частині, що є грубим порушенням кримінального процесуального закону. Крім того, така невідповідність та суперечність, фактично призводить до зміни сутності вироку, що є неприпустимим та слугує безумовною підставою для скасування судового рішення.

Такі порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний вирок, а тому, згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягнуть за собою його скасування і повернення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно суворо дотримуватись вимог КПК України, ретельно перевірити зібрані у справі докази та дати їм належну оцінку у рішенні, уникнувши у ньому протиріч та не дотримання вимог закону, тобто, ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Кам?янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, в Кам?янець-Подільському міськрайонному суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .