Справа № 344/2042/18
Провадження № 1-кс/344/843/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури юрист 2-го класу ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004662,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0004662 від 13.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2017 до чергової частини Івано-Франківського ВП ГУ НП в області надійшла протокол-заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 20 год. 09.11.2017 по 13 год. 12.11.2017, невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , проникла до її приміщення звідки викрала телевізор, килими та роутер, чим завдала майнової шкоди ОСОБА_5 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до скоєння зазначеного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає по АДРЕСА_4 , де може зберігати знаряддя і засоби вчинення цих кримінальних правопорушень, а також майно, яке здобуте злочинним шляхом.

В ході проведення обшуку 13.02.2018, в приміщенні квартири АДРЕСА_5 було виявлено та вилучено: чоловічі кросівки марки «Reebok», чоловічі кросівки марки «SPORT SHOES», чоловіче взуття «макасини» темно-синього кольору та чорною підошвою, чоловічі кросівки марки «Adidas», чоловічі кросівки марки «Adidas-TERREX».

Вище перелічені речі, у вказаних кримінальних провадженнях мають значення речового доказу.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Потерпілий в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на речі, які вилучені в ході проведення обшуку 13.02.2018, в приміщенні квартири АДРЕСА_5 : чоловічі кросівки марки «Reebok», чоловічі кросівки марки «SPORT SHOES», чоловіче взуття «макасини» темно-синього кольору та чорною підошвою, чоловічі кросівки марки «Adidas», чоловічі кросівки марки «Adidas-TERREX», оскільки вказані речі мають значення речового доказу.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1