Провадження №1-кс/369/3763/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007508 від 04.12.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 03 грудня 2017 року, близько 23 години 00 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , у ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного домогосподарства для задоволення своїх матеріальних потреб. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зайшов на територію домогосподарства, де, через вхідні двері ОСОБА_7 , проник до будинку при цьому ОСОБА_4 залишився на вулиці. ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно вчинив крадіжку кухонної газової плити білого кольору, металевий чайник з нержавіючої сталі та металеву драбину, які останні завантажили на дитячу чотирьохколісну коляску та з місця вчинення злочину зникли.

У подальшому, викрадене майно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 сховали за місцем проживання ОСОБА_4 , тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальних збитків.

За даним фактом СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007508 від 04.12.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубовий Гай, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянин України, українець, не працюючий, розлучений, зареєстрований та фактично проживаючий по АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого.

05.12.2017 у відповідності до вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 276, ч. З ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованому йому злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1. заявою ОСОБА_6 ;

2. показами потерпілої ОСОБА_6 ;

3. показами підозрюваного ОСОБА_4 ;

4. іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, в даному випадку ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачене покарання від трьох до шести років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2. незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

3. вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Обгрунтування вказаних ризиків полягає в тому, що останній веде антисуспільний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не має постійного місця роботи, що вказує на відсутність достатнього рівня самоконтролю та не можливість виконання покладених на нього процесуальних обов`язків більш м`якими запобіжними заходами.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Тому слідчий просив застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубовий Гай, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого запобіжний захід у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти вимог клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором також не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявність місця роботи та постійного проживання на території Києво-Святошинського району, даних про його особу, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, для запобігання можливих ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007508 від 04.12.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 1 лютого 2018 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Копію даної ухвали передати до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області для виконання.

Строк дії ухвали 2 місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1