Провадження № 1-в/359/118/2018
У Х В А Л А
іменем України
08 лютого 2018 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника Бориспільської ВК №119 ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією в режимі відеоконференцїї з Бориспільською ВК № 119 клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був засуджений 24.11.2014 року вироком Володарського районного суду Київської області за ст.286 ч.1 КК України на 3 місяці арешту з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки та 27.03.2015 року вироком Ставищенського районного суду Київської області за ст.307 ч.2, ст.71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки, якому ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення, -

в с т а н о в и в :
26.12.2017 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Своє клопотання обґрунтовує тим, що 27.03.2015 року вироком Ставищенського районного суду Київської області його визнано винним за ст.307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є в його власності, а також у відповідності до ст.71 КК України д приєднано невідбуте покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 24.11.2014 за ч.1 ст.286 КК України у виді арешту строком на 3 місяці з позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки і остаточно призначено покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Також зазначено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 25.01.2015 року по 28.04.2015 року , 3 місяці 4 дні, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Посилаючись на вимоги ст.82 КК України, засуджений зазначає, що він являється інвалідом 2 групи, фактично відбув ? частину строку покарання, своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів, що став на шлях виправлення, тому вважає за доцільне замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав.

Представник Бориспільської ВК №119 клопотання засудженого не підтримує, вважає, що засуджений не має достатнього ступеню виправлення

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, обґрунтовуючи це тим, що за час відбування покарання засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, не довів, що став на шлях виправлення, оскільки не виявляв бажання працевлаштовуватись та має лише одне заохочення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника Бориспільської ВК №119, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК №119 згідно з вироком Ставищенського районного суду Київської області від 27.03.2015 року за ст.307 ч.2, ст.71 КК України у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2016 йому зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення строком 3 місяці 4 днів, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Станом на 06.12.2017 року відбув ? строку покарання.

Згідно з даними його особовою справи та витягу з протоколу від 13.12.2017 року на заміну покарання на більш м`яке, рішенням комісії відмовлено у заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке з підстав: не став на шлях виправлення. Також встановлено, що за місцем відбування покарання засуджений характеризується посередньо., за порушення режиму відбування покарання мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, має одне заохочення, отримане ним в грудні 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Для застосування такої заміни, згідно п.2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи, що протягом всього строку відбування покарання засуджений не мав заохочень, а також не виявляв бажання працевлаштуватися, вину свою не визнавав, мав стягнення, та, фактично змінив свою поведінку лише при настанні ? частини строку відбування покарання, наведене, на переконання суду, свідчить про недостатній ступень виправлення, що засуджений не довів своє виправлення, а лише починає це робити.

За таких обставив, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, дані про особу засудженого, та те, що він лише почав ставати на шлях виправлення, і пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, суд приходить до висновку, що відсутні підстави , визначені ст. 82 КК України, для задоволення даного клопотання відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. ст. 12, 82КК України, суд
ухвалив :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відмовити.

Повний текст ухвали буле проголошений о 14год. 30 хв. 12.02.2018.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_6 -Лесів