Справа № 724/41/18
Провадження № 1-кп/724/24/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження № 0000507 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), уродженця с. Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, маючої неповну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2017 року ОСОБА_6 прибув до Хотинського РВК, де пройшов медичний огляд. За наслідками медичного огляду військово-лікарською комісією, призовника ОСОБА_6 визнано придатним для проходження строкової військової служби та цього ж дня, йому було повідомлено про те, що він має з`явитися 26 жовтня 2017 року в обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження обласної медичної комісії, професійно- психологічного відбору і призначення безпосередньо в команду для проходження строкової військової служби.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_6 прибув до обласного збірного пункту, де цього ж дня, пройшов медичний огляд, за наслідками якого його визнано придатним для проходження строкової військової служби.

У подальшому, ОСОБА_6 27 жовтня 2017 року було вручено повістку про те, що 23 листопада 2017 року він має з`явитись в обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відправлення безпосередньо в команду з метою проходження строкової військової служби.

Отримавши дану повістку, ОСОБА_6 усупереч вимог ст. 65 Конституції України, маючи умисел, спрямований на ухилення від призову на строкову військову службу, з особистих, надуманих міркувань, діючи умисно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу без поважних на те причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до строкової військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на строкову військову службу, передбачену ст. 17 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232-ХІІ від 25.03.1992, не прибув 23 листопада 2017 року у обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з того часу переховувався від проходження строкової військової служби.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 порушив порядок комплектування Збройних Сил України, а також вимоги ст. 15 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу відповідно до якої, на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на військову службу.

04 січня 2018 року у даному кримінальному провадженні № 0000507 між заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 з іншої сторони на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну свого місця проживання, а також не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 та прокурор погодилися на призначення обвинуваченому вищевказаного покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги й правила КПК та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між заступником Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_4 від 04 січня 2018 року відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 04 січня 2018 року про визнання винуватості між заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 рік - не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну свого місця проживання, а також не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1