Справа № 209/2309/17
Провадження № 1-кп/209/344/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, освіта професійна - технічна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу з 12.05.2017 року по 15.05.2017 року, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , за добровільною згодою власника ОСОБА_5 , побачив що в квартирі знаходяться телевізор марки Philips та мікрохвильова піч марки Gorenje, де у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в період часу з 12.05.2017 року по 15.05.2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав майно, а саме: телевізор марки «Philips», 32PFT4100/12, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2411 від 25.07.2017 року становить 5963,95 грн., мікрохвильову піч марки «Gorenje», M017DW, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2411 від 25.07.2017 року, становить 1083,33 грн.. яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого, утримуючи викрадене майно ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнового збитку на суму 7047 грн. 28 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме зазначив те, що в період часу з 12.05.2017 року по 15.05.2017 року він перебував в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яку він на декілька днів винаймав у потерпілого ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він умисно, з корисливих мотивів, викрав майно, що знаходилося в цій квартирі, а саме: телевізор марки «Philips», 32PFT4100/12 та мікрохвильову піч марки «Gorenje», M017DW, що належали потерпілому ОСОБА_5 . Зазначив, що викрадені речі він заклав у ломбард, а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, висновки для себе зробив, просив суд суворо його не карати. Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7047,28 грн. та моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. визнав частково, а саме в частині суми матеріальної шкоди у розмірі 7047,28 грн.
Право на захист в ході судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Окрім показань самого обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина в скоєнні злочину при зазначених вище обставинах підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 .
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав покази про те, що 12.05.2017 року він здав обвинуваченому ОСОБА_4 на декілька днів в найм належну йому квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . 15.05.2017 року він попросив свого тестя ОСОБА_6 забрати у обвинуваченого ОСОБА_4 ключі від своєї квартири, а також оглянути її в момент передачі. Увечері того ж дня йому зателефонував тесть ОСОБА_6 , який повідомив йому, що з квартири зникли телевізор марки «Philips», та мікрохвильова піч марки «Gorenje», які обвинувачений ОСОБА_4 здав у ломбард. З приводу викрадення майна він звернувся в поліцію. Заявлений ним цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 7047,28 грн. та моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. підтримав, просив його задовольнити.
Вина обвинуваченого в скоєнні злочину при зазначених вище обставинах підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_6 , який є тестем потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні зазначив, що 15.05.2017 року, на прохання зятя він зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де він мав оглянути квартиру, яку винаймав обвинувачений, а також забрати ключі. Про викрадення майна з квартири, а саме: телевізору марки «Philips» та мікрохвильової печі марки «Gorenje», йому повідомив обвинувачений ОСОБА_4 , який також пояснив йому, що ці речі він здав в ломбард.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2017 року, в якому потерпілий ОСОБА_5 просив працівників поліції прийняти міри до ОСОБА_4 , який винаймав його квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де викрав його майно: телевізор марки «Philips», 32PFT4100/12 та мікрохвильову піч марки «Gorenje», M017DW (а.п. 10 т.2);
- заявою ОСОБА_5 про надання згоди працівникам поліції оглянути його квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 11 т.2);
- протоколом огляду місця події від 15.05.2017 року із фототаблицями, згідно якого за участю потерпілого та в присутності двох понятих було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено паспорт ОСОБА_4 , будь-якої техніки в квартирі не виявлено (а.п.12-14 т.2);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.05.2017 р., а саме біометричного паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 15 т.2);
- заявою ОСОБА_4 про отримання ним на сохранне зберігання паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 16 т.2);
- копіями документів на викрадене майно телевізор марки «Philips», 32PFT4100/12 та мікрохвильову піч марки «Gorenje», M017DW (а.п.28-30 т.2);
- копіями правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.п.31-34 т.2);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2411 від 25.07.2017 року, згідно якого визначена ринкова вартість з урахуванням зносу телевізору марки «Philips», 32PFT4100/12, чорного кольору, яка станом на 15.05.2017 року становить 5963,95 грн., а також мікрохвильової печі марки «Gorenje», M017DW, білого кольору станом на 15.05.2017 року складає 1083,33 грн. (а.п.91-96 т.2).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с.101), на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (т.2 а.п.105), за місце мешкання характеризується посередньо (т.2 а.п.107).
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної фахівцем з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Кам`янського МВ з питань пробації Південно-Східного ПВКПП МЮ України ОСОБА_9 від 28.09.2017 р., ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, на думку уповноваженого органу з питань пробації, виправлення ОСОБА_4 можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Вважають доцільним застосувати до нього ст.ст. 75, 76 КК України.
Щире каяття, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
З урахуванням викладеного, обставин і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього положень Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування призначеного покарання.
Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від покарання за цим вироком та застосування до нього амністії, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Стаття 86 КК України передбачає, що підставою для такого звільнення є відповідний закон України щодо певної категорії осіб.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», в редакції від 06 травня 2014 року, амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
За п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої батьківських прав не позбавлений, і якій на час набрання чинності вказаним законом не виповнилося 18 років (а.п. 49, 54 т.1).
Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , вчинений ним до набрання чинності Законом України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», не входить до переліку злочинів, на які амністія не поширюється, зазначених в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також ст. 9 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Вирішуючи по суті заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі у розмірі 7047,28 грн. та моральної шкоди в сумі 3000,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так як сума завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 7047,28 грн., вчиненим обвинуваченим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відносно вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Як випливає із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана злочином, відшкодовується на загальних підставах, тобто особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оцінюючи в сукупності обставини справи, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 3000,00 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки на думку суду заявлені вимоги є завищеними. Суд вважає, що дійсно протиправними діями обвинуваченого, позбавленням потерпілого його майна, останньому було заподіяно цілком природні душевні страждання. З урахуванням викладеного вище, виходячи з принципів справедливості та розумності, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376, 393, 395 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7047 (сім тисяч сорок сім) гривень 28 копійок, моральної шкоди у сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень, а всього стягнути 9047 (дев`ять тисяч сорок сім) гривень 28 копійок.
В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_5 - відмовити.
Речові докази: біометричний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 210,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1