Справа № 442/2144/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/963/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.08.2017 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого по ч. 2 ст. 367 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.08.2017 про звільнення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу ТзОВ «БГЖ-Еліт», та закриття кримінального провадження стосовно нього скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та скерувати справу на новий судовий розгляд в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.08.2017 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу ТзОВ « БПК Еліт» за його клопотанням за умови, що ОСОБА_7 протягом року з дня передання на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000414 від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_7 закрито.
Повідомлено трудовий колектив ТзОВ « БПК Еліт» про передачу їм ОСОБА_7 на поруки.
Цивільний позов прокурора залишено без розгляду.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважє, що зазначене рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Суд першої інстанції прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за відсутності для цього достатніх підстав.

Зокрема, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника директора ТзОВ «БПК- Еліт», наділений організаційно - розпорядчими функціями, має вплив по відношенню до підлеглих працівників вказаного ТзОВ, що унеможливлює вжиття ними, як підлеглими працівниками, заходів виховного характеру до ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.47 КК України. Те, що ОСОБА_7 є одним із керівників товариства, перешкоджає об`єктивному ставленню до нього та здійсненню трудовим колективом контролю за виконанням ним заходів виховного характеру. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу та не ухилятися від заходів виховного характеру, що неможливо перевірити за вищезазначених обставин.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України повинно слугувати виправленню особи та запобігати вчиненню нею нових злочинів внаслідок здійснення виховного впливу трудового колективу. Виходячи з вищезазначених обставин, висновок суду першої інстанції про можливість здійснення трудовим колективом ТзОВ «БПК- Еліт» виховного впливу щодо ОСОБА_7 , який є заступником директора ТзОВ «БПК-Еліт», та про звільнення у зв`язку із цим обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, є необґрунтованим.

Окрім цього, судом в мотивувальній частині ухвали безпідставно зазначено як умову для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, вчинення ним злочину невеликої тяжкості, тоді як відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Зазначене вище неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у звільненні ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 47 КК України, є підставами для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого та захисника, які заперечили апеляцію прокурора, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задоволити, виходячи з наступного.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що перебуваючи з 08 травня 2014 року, згідно рішення Бориславської міської ради №1391, на посаді голови ліквідаційної комісії комунального підприємства «Бориславводоканал», що знаходиться по вул. Володимира Великого, 229 А в м. Бориславі, Львівської області, будучи службовою особою, керуючись у своїй діяльності угодою від 12 травня 2014 року укладеною між ним та виконавчим комітетом Бориславської міської ради у відповідності до якої на нього покладено відповідальність за бухгалтерський облік господарських операцій, пов`язаних із ліквідацією підприємства, включаючи оцінку майна та зобов`язань підприємства, а також складання ліквідаційного балансу та фінансової звітності, відповідальність за не ведення податкового обліку, через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, неналежно їх виконав, а саме в порушення пункту 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994р. №69 (зі змінами та доповненнями) за якою передбачено обставини, при яких інвентаризація основних засобів є обов`язковою, однією з яких є зміна матеріально-відповідальної особи при закріпленні за водопроводу «Рибник-Бухів», матеріально - відповідальною особою - майстром дільниці аварійно - відновлювальних робіт, ОСОБА_10 , якому відповідно до наказу КП «Бориславводоканал» від 16.05.2014 року № 26-к передано справи та цінності по дільниці аварійно відновлювальних робіт від майстра дільниці ОСОБА_11 , якого призначено на в.о. головного інженера КП «Бориславводоканал», та при прийомі на роботу на посаду майстра аварійно-відновлювальної служби було украдено договір 14.03.2011 року про повну індивідуальну відповідальність, відповідно до вказаного договору якого, матеріально-відповідальна особа бере на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому підприємством матеріальних цінностей, однак інвентаризація майна при змін матеріально-відповідальної особи не проводилась, що всупереч п.2 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства ОСОБА_7 не дотримано вимоги п.3 вказаної Інструкції в частині проведення інвентаризації майна при зміні матеріально-відповідальної особи, внаслідок чого КП «Бориславодоканалу» було заподіяно значну шкоду внаслідок викрадення частини водопроводу «Рибник-Бухів» в кількості 3800 метрів на загальну суму 770669 гривень.
Окрім цього на ОСОБА_7 , як на голову ліквідаційної комісії згідно ст. 25 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про банкрутство» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» 1992р. №31, покладалась відповідальність за збереження майна КП «Бориславводоканал», а також останньому достовірно було відомо про факти викрадення майна, металевих труб ділянки водогону «Рибник- Бухів», однак він ніяких заходів по збереженню ввіреному йому майна не вжив внаслідок чого було завдано збитків КП «Бориславодоканалу» на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 , згідно обвинувального акту, обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями вчинив службову недбалість, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи зі змісту цієї норми закону, суд першої інстанції зобов`язаний був постановити ухвалу, яка би відповідала вимогам ст.372 КПК України.

Проте, суд першої інстанції такі вимоги кримінального процесуального закону не виконав і такі порушення не можуть бути усунуті при апеляційному розгляді справи.

Згідно з ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.
Колегія суддів повністю погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності згідно ст. 47 КК України без належного вмотивування такого рішення.
Зокрема, в ухвалі суду першої інстанції не викладено фабулу обвинувачення, яку суд визнав доведену, а вказав її згідно обвинувального акту.
Також суд не з`ясував відношення обвинуваченого ОСОБА_7 до обвинувачення, яке йому пред`явлено, чи визнає останні себе винним у пред`явленому обвинуваченні.
При розгляді справи судом першої інстанції не були у достатній мірі досліджено, чи є підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 47 КК України.
Натомість суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі лише формально виклав обставини, зазначені в обвинувальному акті та навів положення закону, згідно яким особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України.
Колегія суддів повністю підтримує доводи апелянта про те, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України повинно слугувати виправленню особи та запобігати вчиненню нею нових злочинів внаслідок здійснення виховного впливу трудового колективу. Виходячи з вищезазначених обставин, висновок суду першої інстанції про можливість здійснення трудовим колективом ТзОВ «БПК- Еліт» виховного впливу щодо ОСОБА_7 , який є заступником директора ТзОВ «БПК-Еліт», та про звільнення у зв`язку із цим обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, є передчасним.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляція є підставна та обґрунтована, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді цієї справи слід виконати вимоги вказані вище, а також взяти до уваги доводи прокурора в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.08.2017 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 367 КК України скасувати та призначити новий розгляд у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4