Провадження № 1-кп/520/1055/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003956 від 20.09.2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштований підсобним робітником ТОВ «Прессмаш», раніше судимий:

- 19.04.2006 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки;

- 05.05.2008 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст.71 КК України частково приєднано 2 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 19.04.2006 року, остаточно до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі, 08.06.2011 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання на підставі постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2011 року, не відбутий строк покарання 7 місяців 11 днів;

- 26.09.2012 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців, 04.09.2013 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 27.10.2014 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.187, ч.1 ст.152, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 28.11.2016 звільнений по відбиттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в період строку погашення судимості вчинив злочин за наступних обставин. Повторно, 20.09.2017 року о 08:00 год. він, знаходячись на паркінгу ЖК «Альтаір», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.55/2, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав майно яке належить ОСОБА_6 , а саме: велосипед марки «Соmаnсhе», червоно-білого кольору, вартістю 5000 гривень та велосипед марки "Тrек" срібно-чорного кольору, вартістю 6000 гривень, чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 11000 гривень. Разом з тим, ОСОБА_3 не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не зміг вивести обидва велосипеди за паркан і пропускний пункт охорони ЖК «Альтаір», оскільки на шляху слідування був зупинений співробітниками ЖК «Альтаір».

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознаками: незакінчений замах та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він був працевлаштований в ЖК «Альтаір» садівником. Його підсобне приміщення було розташовано в паркінгу одного з будинків ЖК «Альтаір», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.55/2. 20.09.2017 о 08:00 год. він прийшов на роботу та біля підсобного приміщення побачив два велосипеда, які були зціплені між собою на замок та притулені до стіни. Через відсутність коштів та скрутне матеріальне становище він вирішив викрасти ці велосипеди. Для реалізації задуманого він хотів непомітно вивезти обидва велосипеда за територію ЖК «Альтаір», через один з двох перепускних пунктів, які потім продати, а виручені за них гроші витратити на власні потреби. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він покатив з підземного паркінгу велосипед марки «Соmаnсhе», червоно-білого кольору та велосипед марки "Тrек" срібно-чорного кольору, в бік перепускного пункту. Вже на поверхні його зупинили охоронці ЖК «Альтаір», яки викрили його наміри та викликали працівників поліції. В завершення обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість велосипедів.
Вина ОСОБА_3 у вчиненому крім його показань також підтверджується наступними допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні:
-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинення злочину;

-заявами обвинуваченого ОСОБА_3 про зізнання і добровільну видачу викрадених ним велосипедів;
-протоколом огляду предметів з фототаблицею, яким оглянуті видані ОСОБА_3 велосипеди;

-звітом про незалежну оцінку від 20.09.2017 року, згідно якого вартість велосипеду марки «Соmаnсhе», червоно-білого кольору, складає 5000 грн., а велосипеду марки "Тrек" срібно-чорного кольору - 6000 грн.
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин незакінченого замаху на таємне викрадення ОСОБА_3 велосипедів, які належать ОСОБА_6 , які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.
Органи досудового розслідування кваліфікували дії ОСОБА_3 , як закінчений замах на злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за ознакою повторності.
Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, не зміг вийти з викраденими велосипедами за огорожену територію ЖК «Альтаір», яка охоронялася, з причин, що не залежали від його волі. З цих же причин ОСОБА_3 фактично не довів свій злочинний умисел до кінця.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину в тому, що він намагався вийти з викраденими велосипедами за межі території, яка охороняється, але на шляху слідування до перепускного пункту був затриманий.
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Тому суд в основу обвинувального вироку кладе показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ними в судовому засіданні.
На підставі наведених обставин суд перекваліфіковує дії ОСОБА_3 з ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, фактичне повернення викраденого майна потерпілому. Суд також враховує, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого і не наполягає на його суворому покаранні, а також ту обставину, що ОСОБА_3 фактично став на шлях виправлення, офіційно працевлаштувавшись в ТОВ «Прессмаш».

Наведені дані про особу винного в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_3 реєстрації і постійного місця проживання, соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, суд дійшов до висновку, що він не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Згідно висновку сектору пробації ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а його особиста небезпека для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середній, а тому виконання покарання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази після набрання вироком законної сили: вказані в постанові слідчого від 22.09.2017 року (а.с.42-43), які не були предметом злочину, повернути володільцю ОСОБА_3 ; вказані в постанові слідчого від 22.09.2017 року (а.с.39-40) - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1