справа № 473/1427/15-к
провадження № 51-2467ск18
УХВАЛА

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду колегією у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні у м. Києві 02 лютого 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївського області від 03 листопада 2015 року щодо нього.
Як убачається із наявних у суді касаційної інстанції матеріалів, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року, відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК, касаційну скаргу засудженого повернуто разом з усіма доданими матеріалами.
8 січня 2018 року засуджений повторно звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції на судове рішення щодо нього. Скаржник при поданні скарги заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначивши, що копію оскарженої ухвали він отримав 06 вересня 2017 року і строк на оскарження має рахуватись з цієї дати.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою та наведені в клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження доводи, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особам, які її подали, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. Виключення, передбачене цим положенням, стосується засуджених, що тримаються під вартою під час проголошення судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження та копії судового рішення, 3 листопада 2015 року апеляційний розгляд за скаргами на вирок Вознесенського міськрайонного суду від 18 серпня 2015 року відбувався за участю засудженого, який не перебував під вартою. Таким чином, до касаційної скарги засудженого застосовується загальне правило, згідно з яким строк оскарження починає спливати з дати проголошення судового рішення. У цьому випадку цей строк закінчився 03 лютого 2016 року.
Навіть якщо прийняти до уваги надане засудженим підтвердження, що скаргу він отримав 6 вересня 2017 року, і рахувати строк оскарження від цієї дати, його скарга від 8 січня 2018 року подана поза межами строку касаційного оскарження.
Частиною першою статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Суд вважає, що клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Миколаївського області від 03 листопада 2015 року, а тому задоволенню не підлягає.
Таким чином, відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційну скаргу, подану після закінчення строку на касаційне оскарження, слід повернути засудженому.
Враховуючи викладене, керуючись частиною третьою статті 429, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) з урахуванням положень частини 11 § 3 розділу 4 Закону № 2147?VІІІ, суд постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївського області від 03 листопада 2015 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3