УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №281/813/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,
Крім цього, ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів до 19 грудня 2017 року, а також визначено заставу в розмірі 64 000 грн.
В разі внесення застави обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти негайно та на підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покладено на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, суд про зміну місця свого проживання.
Підставами прийняття такого рішення суд вказав у ухвалі те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, з обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Зі змісту обвинувального акту вбачається суперечність визначених прокурором кваліфікуючих ознак вчиненого злочину та конкретних обставин сформульованого ним обвинувачення. Оскільки, диспозиція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або таку, що завдала значної шкоди потерпілому.
Крім цього, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не міститm відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, з обвинувального акту не вбачається, що слідчим проводилась експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України є обов`язковим.
Також, реєстр матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 109, ч. 1 ст. 290 КПК України, оскільки в ньому відсутні відомості щодо повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування, що є обов`язковим згідно вимог ст. 290 КПК України та відомості про повідомлення про завершення досудового розслідування, а також про відкриття матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_8 .
Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який брав участь у підготовчому судовому засіданні подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати частково в частині повернення прокурору обвинувального акту та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав.
Вказує, що суд вийшов за межі своїх повноважень, визначених КПК України в частині обсягу та переліку питань, які підлягають встановленню під час підготовчого судового засідання. Суд, на стадії підготовчого засідання, почав надавати оцінку доказам, зібраним під час досудового розслідування, вказуючи на можливу неналежність окремих доказів, отриманих органом досудового розслідування та недоведеності окремих ознак кримінального правопорушення, наведеного в обвинувальному акті.
Крім цього, вказує, що до обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_7 долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, зміст якого (обов`язкові дані, що мають зазначатись в реєстрі) відповідає вимогам ст. 109 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання суддею у обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 питання щодо ознайомлення їх з матеріалами досудового розслідування не з`ясовувалось, а вони, в свою чергу, на відповідне порушення кримінального процесуального закону не вказували.
Також, в матеріалах досудового розслідування відповідні процесуальні документи (протоколи ознайомлення обвинуваченого та його захисника з матеріалами провадження) фактично наявні. Відповідно, не зазначення в протоколі про відповідної процесуальної дію не перешкоджає призначенню справи до розгляду.
Вважає, що судом не прийнято до уваги те, що зміст формулювання обвинувачення є складовою частиною обвинувального акта, яке лише підлягатиме доведенню під час судового розгляду і згідно вимог ст. 338 КПК України, не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду та має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини й мотивів.
Заслухавши доповідь судді, прокурора підтримавшого апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Обов`язкові відомості, які повинен містити обвинувальний акт, визначені у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інше.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд з підготовчого засідання має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Під час вивчення матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, з обвинувального акта слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Разом з тим, при обґрунтуванні правової кваліфікацію дій ОСОБА_7 зазначено кваліфікуючі ознаки, які не узгоджуються з диспозицією ч.3 ст. 185 КК України та очевидно суперечать сформульованому обвинуваченню.
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що обвинувальний акт в цій частині не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з іншими висновками суду щодо підстав для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, на переконання колегії суддів, є передчасним висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України у зв`язку з не зазначенням даних про проведення експертизи щодо вартості майна, оскільки суд першої інстанції у цих висновках вийшов за межі своїх повноважень, визначених КПК України в частині обсягу та переліку питань, які підлягають встановленню під час підготовчого судового засідання.
Також, колегія суддів не погоджується з висновком суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України, як підстави для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, не передбачає можливості повернення з підготовчого засідання обвинувального акту прокурору у зв`язку з неповнотою реєстру матеріалів досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Виключити вказівку про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України у зв`язку з не зазначенням даних про проведення експертизи щодо вартості майна та невідповідності вимогам п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: