Провадження № 1-кп/520/29/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2015 року м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої - адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000217 від 24.07.2013 року, відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, маючої середню спеціальну освіту, не працюючої, одруженої, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

11.02.2015 року в судовому засіданні під час судового розгляду прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує наступним.

1)
ухвалою Київського районного суду м.Одеси обвинуваченій ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Змінюючи обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, суд виходив із того, що сама лише тяжкість злочину, вчинення якої інкримінується ОСОБА_8 не є безумовною підставою для тримання її під вартою, а повинно враховуватись у сукупності з іншими обставинами та даними про особу обвинуваченої, однією з якої стало, зокрема її стан здоров`я, потреба в обстеженні та лікуванні в умовах спеціалізованого закладу «МОЗ».

2) Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Одеської області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000482 за ч.І ст.366 КК України, про те, що службові особи слідчого ізолятору склали та видали довідку про стан здоров`я ОСОБА_8 , внісши до неї завідомо неправдиві відомості.

26.12.2014 в рамках кримінального провадження №0000482 проведено судово-медичну експертизу за №385, за результатами проведення, якої, судово-медична комісія у складі 6 осіб дійшла висновку, що діагнози, які вказані в довідці №3897 від 07.10.2013 та в історії хвороби із СІЗО №189 є не обгрунтовані та не відповідають об`єктивним даним, оскільки в історії хвороби не вказані об`єктивні клінічні ознаки вказаних діагнозів - відсутній докладний виклад скарг з описом характеру запаморочення, відсутні дані інструментальних методів обстеження (РЕГ, рентгенограма шийного відділу, огляд окуліста, ОАК, ОАМ, УЗД нирок.). Таким чином, зазначена історія хвороби не відповідає встановленим для медичних документів загальноприйнятим нормам (насамперед, в тому, що не містить обґрунтування виставлених діагнозів і результати застосованих обстежень).

Враховуючи викладене, те що обвинувачена ОСОБА_8 вчинили тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, не має постійного місця роботи, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,прокурор клопоче про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченої заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, пояснюючи, що вважає клопотання прокурора не обґрунтованим, оскільки в клопотанні не наведено підстав, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, підтримавши думку свого захисника.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даний час кримінальне провадження перебуває в суді на стадії судового розгляду.

У своєму клопотанні прокурор лише формально вказує на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, при цьому не надавши жодного підтвердження їх наявності.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Також, прокурором не вказані обставини, які давали б підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити покладені на обвинувачену обов`язки.

Обвинувачена має постійне місце і проживання і реєстрації в м. Одесі, має сім`ю, раніше не судима, думка прокурора про те, що обвинувачена може переховуватись від суду, скоїти інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є лише припущенням, ні яким чином не обґрунтованим. Провадження знаходиться в суді вже тривалий час і жодного разу ОСОБА_8 не ухилялася від явки, не укривалася, ніяким чином не впливала в судовому засіданні на інших учасників, між тим визнає свою вину та заявлені цивільні позови.

А отже все вищевказане вказує на те, що відносно обвинуваченої можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 200, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на обвинувачену обов`язок перебувати за місцем постійного мешкання за адресою АДРЕСА_1 , у період з 22 годин 00 хвилин до 08 годин 00 хвилин.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки:

- прибувати до суду, за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Копію ухвали направити для виконання до Київського РВОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали направити на прокурора прокуратури Київського рйону м.Одеси ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить два місяці і обчислюється з моменту обрання заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3