Дата документу Справа № 324/1032/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №324/1032/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1659/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Пологівським районним судом Запорізької області),

ВСТАНОВИЛА:
прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України, повернутий прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належним чином не сформульоване, оскільки не містить всіх ознак правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, у ньому не зазначено, в чому саме полягає обман чи зловживання довірою та кого саме, а також не вказані мотиви вчинення інкримінованих обвинуваченими правопорушень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до Пологівського районного суду Запорізької області для нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту, на неконкретність обвинувачення, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та сформульоване конкретне обвинувачення. Крім того, вказує, що суд вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що є неприпустимим на вказаній стадії судового провадження.

Згідно з ухвалою суду, 13 травня 2017 року до Пологівського районного суду Запорізької області після скасування апеляційним судом вироку Пологівського суду Запорізької області від 12 липня 2016 року надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України, з обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор просив справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні із викликом представника потерпілої юридичної особи, обвинувачених, їх захисників, свідків, згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи за довіреністю ОСОБА_10 підтримала клопотання прокурора та просила призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в порушення вимог КПК України, викладене не конкретно і незрозуміло.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 підтримав клопотання захисника-адвоката ОСОБА_11 , зазначивши при цьому, що обвинувачення його підзахисній і обвинуваченій ОСОБА_6 пред`явлене не лише не конкретно, його важко читати, у зв`язку з чим воно є незрозумілим не лише його підзахисній, а навіть людині з юридичної освітою. Із вказаних підстав просив суд повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_7 підтримали клопотання своїх захисників і просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти вказаного клопотання з тих підстав, що суд до розгляду справи по суті не має можливості визначатися щодо правильності чи неправильності пред`явленого обвинувачення і кваліфікації дій обвинувачених.

Представник потерпілої юридичної особи за довіреністю ОСОБА_10 підтримала думку прокурора щодо клопотань захисників.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; обвинувачену ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимогам ст.291 КПК України, засновані на досліджених у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, та на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тощо.

Всупереч вказаним вимогам, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неконкретно сформульовано обвинувачення за ст.190 КК України, оскільки воно не містить всіх ознак вказаного правопорушення, а саме: у ньому не зазначено, в чому полягає обман чи зловживання довірою та кого саме, а також не вказані мотиви вчинення інкримінованих обвинуваченими правопорушень.

Колегія суддів вважає, що вказані недоліки обвинувального акту тягнуть не тільки порушення права обвинувачених на захист, а також є перешкодою визначення меж судового розгляду відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд надав оцінку змісту фактичних обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та вийшов за межі своїх повноважень на цій стадії процесу, є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність повернення вказаного обвинувального акта прокурору, через його невідповідність вимогам ст.291 КПК України і підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України, повернутий прокурору для усунення порушень вимог КПК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4