Справа № 371/567/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1021/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 12.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 05 липня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Миронівського районного суду Київської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у незаконному виготовленні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу в особливо великих розмірах, без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, за наступних обставин.

05 квітня 2017 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, перебуваючи поблизу лісосмуги неподалік будинку № 6 по вулиці Павлова в місті Сміла, Черкаської області, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне виготовлення наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту, за допомогою підручних засобів з використанням макової соломи, яку відшукав на території лісосмуги та хімічних розчинників, шляхом виварювання, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено. Після незаконного виготовлення наркотичного засобу, обвинувачений розлив цей наркотичний засіб до двадцяти дев`яти одноманітних гумових (латексних) виробів та розпочав незаконне зберігання вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, помістив вказані двадцять дев`ять одноманітних гумових (латексних) виробів з вмістом рідини коричневого кольору, яка в собі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обіг якого заборонено, у власну сумку, та 05 квітня 2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин попрямував до автостанції «Сміла», Черкаської області, звідки не невстановленому транспортному засобі приїхав до міста Миронівка, Київської області, після чого прибув до кафе «Сита Хата», розташованого у вказаному місті за адресою: вул. Соборності, 142. Того ж дня, 05 квітня 2017 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , прибувши до кафе «Сита Хата» був зупинений працівниками поліції, які під час особистого огляду, проведеного за добровільною згодою ОСОБА_6 , виявили в сумці останнього та вилучили особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 51, 82 г, що становить особливо великий розмір наркотичного засобу, який знаходився у двадцяти дев`яти одноманітних гумових (латексних) виробах.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Миронівського районного суду Київської області від 05 липня 2017 року, ухвалений відносно нього, в якій, не оспорюючи вирок в частині правильності кваліфікації його дій та доведеності вини, просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення йому покарання та призначити йому примусове лікування від наркоманії. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 вказує про те, що вчинений ним злочин не заподіяв негативних наслідків нікому, крім нього самого, який є наркотично залежним та знаходиться на обліку у нарколога. Крім того, обвинувачений вказує про недостатнє врахування судом першої інстанції тих обставин, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному виготовленні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу в особливо великих розмірах, без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Колегією суддів встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції в основному дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Зокрема, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.3 ст.309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, перебуває на обліку у нарколога, на обліку у психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом першої інстанції визнано та враховано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги обвинуваченого, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 належним чином враховано визнання ним своєї вини в інкримінованому злочині та щире каяття.
Як видно з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, ОСОБА_6 13 квітня 2009 року був засуджений Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, однак, у зв`язку з непроходженням випробування, ОСОБА_6 21 серпня 2010 року на підставі ст. 78 КК України був направлений судом для відбування призначеного покарання. 13 червня 2014 року Придніпровським районним судом міста Черкаси ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання, призначеного за вказаним вироком, на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо визнання відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 рецидив злочинів, оскільки вчинення ОСОБА_6 попереднього злочину, передбаченого ст. 307 КК України, є кваліфікуючою ознакою інкримінованого йому злочину, а тому не може ще раз враховуватися при призначенні покарання як обставина, що його обтяжує. Таким чином, оскаржуваний вирок суду необхідно змінити на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України та виключити висновок суду про визнання обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 рецидив злочинів.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.3 ст.309 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, так як ОСОБА_6 характеризується позитивно, визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при його ухваленні судом прийнята до відома досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , з якої вбачається, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не може становити небезпеку для суспільства.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, а саме розмір вилученого наркотичного засобу, а також той факт, що ОСОБА_6 за попереднім вироком суду вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак не дотримався покладених на нього обов`язків та був направлений для відбування покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що вчинений ним злочин не заподіяв негативних наслідків, колегія суддів визнає неспроможними, так як вчинений ним злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за ступенем тяжкості є тяжким та має високу суспільну небезпеку.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для призначення лікування ОСОБА_6 від наркотичності залежності, з огляду на вимоги ст. 96 КК України.

Крім того, колегія суддів рекомендує суду першої інстанції відповідно до ст. 379 КПК України виправити описки в мотивувальній частині вироку, а саме в назві наркотичного засобу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого. Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Миронівського районного суду Київської області від 05 липня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку висновок суду про визнання, відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 рецидив злочинів.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судді:
___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4