1Справа № 335/618/18 1-кп/335/351/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:
1) 03.10.1996 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 143 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки;
2) 11.12.2001 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.1996 року та визначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.01.2002 року звільнена умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік, 1 місяць,13 днів;
3) 14.05.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік;
4) 04.11.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2009 року та визначено покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі, 20.09.2010 року звільнена по відбуттю покарання;
5) 03.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
6) 23.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
7) 03.08.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
14.09.2016 року о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Простор», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 32, шляхом вільного доступу, таємно викрала продукцію, загальною вартістю 266 грн. 20 коп., яка належить ТОВ «Стиль-Д», а саме: сумку-міні «Vintage» золотого кольору, вартістю 92 грн. 98 коп., бальзам для тіла «Nivea SOS», вартістю 55 грн. 20 коп., засіб для умивання «Nivea Visage», вартістю 63 грн. 18 коп., молочко для тіла «Nivea Pure&Natural», вартістю 55 грн. 20 коп. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, сховала вищезазначений товар в свою сумку та не оплативши зазначений товар, пройшла касову зону. Однак, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені працівниками вказаного магазину, які зупинили її при виході з приміщення, та повідомили до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення. В результаті чого, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, оскільки її дії були припинені працівниками магазину.
25.10.2016 року о 16 годині 56 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрала майно, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , а саме брюки, вартістю 833 грн. 25 коп., без урахуванням ПДВ. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
16.11.2017 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрала майно, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , а саме шапку рожевого кольору , вартістю 416 грн. 90 коп., футболку сірого кольору, вартістю 583 грн. 25 коп., загальною вартістю 999 грн. 83 коп. без урахуванням ПДВ. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
17.12.2017 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в якості гостя у приміщенні кв. АДРЕСА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись що її дій ніхто не бачить, таємно викрала з чоловічої сумки мобільний телефон марки «LG L 90» в корпусі чорного кольору, вартістю 1100 грн., який належать потерпілому ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном зникла з місця вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_5 спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на вказану суму.
20.12.2017 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщанні кафе «Хью Бургер», розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки«Nokia» модель «5250» вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
21.12.2017 року в денний період часу, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території ринку «Критий» в м. Запоріжжі, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись, що її дій ніхто не бачить, таємно викрала з чоловічої сумки мобільний телефон марки «Нокіа 105» в корпусі чорного кольору, вартістю 750 грн., та гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., який належать потерпілому ОСОБА_12 , після чого з викраденим майном зникла з місця вчинення злочину.
22.12.2017 року в денний період часу, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля кіоску, який розташований на ЗГТ «Універмаг Україна» в м. Запоріжжі, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись що її дій ніхто не бачить, таємно викрала з жіночої сумки мобільний телефон марки «Ленова S 820» в корпусі чорного кольору, вартістю 1 450 грн., в середині якого знаходилась одна сім карти оператора МТС яка матеріальної цінності не представляє, який належать потерпілій ОСОБА_13 , після чого з викраденим майном зникла з місця вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_5 спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 на вказану суму.
22.12.2017 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні кафе «Ваніль», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 15, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Nokia» модель «2700с-2» вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_8 визнала себе винною у інкримінованих їй злочинах, щиро покаялася у скоєному, підтвердила вчинення кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах, суду пояснила, що крадіжки вчиняла у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та необхідністю коштів на лікування.
Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_17 , представник потерпілого ТОВ «Стиль Д» - ОСОБА_18 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних про її особу.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинів та кваліфікує дії останньої за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_5 , передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.
На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш мякого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким ОСОБА_5 скористалася.
Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України судом встановлено не було.
Разом з цим, при призначенні обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_5 злочинів, які закон відносить до злочинів середньої тяжкості, їх наслідки, обставини справи, особу обвинуваченої, яка раніше судима, судимість якої в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не стала та скоїла знову корисливі злочини, має постійне місце проживання та місце реєстрації, її сімейний стан, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, офіційно не працює, її вік та стан здоров`я, яка перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, поведінку обвинуваченої після скоєних злочинів та під час судового розгляду кримінального провадження, розмір спричиненої матеріальної шкоди та бажання обвинуваченої її відшкодувати.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачена визнала вину у інкримінованих їй злочинах, надала показання, які відповідають обставинам, викладених у обвинувальних актах, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та, у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік.
Частиною 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку,але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи вищевикладене, а також роз`яснення, надані в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, суд застосовує ст. 71 КК України.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченої, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Цивільні позови потерпілими не заявлялися.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Майнова шкода по кримінальному провадженню відсутня, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу слід залишити попереднім тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попередньогоув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, в строк відбування покарання обвинуваченої за вироком у справі, що розглядається даним судом, слід зарахувати в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_5 під вартою на підставі ухвали Орджонікідзевськогорайонного суду м. Запоріжжя від 27.12.2017 року до дня ухвалення вироку у справі.
Керуючись ст. ст. 124, 349, 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі ;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2016 року та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавленні волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
До набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 - залишити без змін.
В строк відбування покарання зарахувати, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою з 24.12.2017 року на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжявід 27.12.2017 року до дня ухвалення вироку у справі, з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1