АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
Захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2018 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірське, Попаснянського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого навідника другої артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , солдата
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 407 КК України обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі, що становить 35 240 грн,-
Прокурор військової прокуратури Херсонського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , строком на 60 днів, тобто до 29.04.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2018 року частково задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 28.02.2018 року до 28.04.2018 року, включно з визначенням застави 35 240 грн. Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, раніше не судимий, не має постійного місця проживання, що в сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний, усвідомлюючи свою відповідальність перед законом, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від відбування покарання незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити або сховати речі та документі, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочину діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, та необґрунтованою.
Так, на його думку слідчий в клопотанні не зазначив жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, як зазначає апелянт, суд в оскаржуваній ухвалі, не навів доказів, на підставі яких судом прийнято рішення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінку підозрюваного.
Зважаючи на викладене, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з під варти.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме актом службового розслідування (а.п. 10-12); службовою характеристикою (а.п. 13-14); поясненням підозрюваного ОСОБА_8 від 10.10.2017 року (а.п. 20-21); протоколом допиту свідка від 10.10.2017 року (а.п.22-25); протоколом допиту свідка від 13.10.2017 року (а.п.28-31); протоколами допиту свідків від 24.10.2017 року (а.п.32-42).
Зокрема, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, не одружений, будь яких осіб на утриманні не має, не має постійного місця проживання на підконтрольній уряду України території.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що після добровільного повернення ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_1 , через декілька днів останній знову самовільно покинув зазначену військову частину, що свідчить про неможливість дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків, також, з огляду на тяжкість покарання, що загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання винним, в цілому підтверджується існування ризику того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду тому, колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді про наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а тому жоден інший, більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Зважаючи на викладене, твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість звільнення ОСОБА_8 з під варти, є непереконливими.
Слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2018 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави залишити - без змін.
Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2