У Х В А Л А
16.02.2018 Справа №607/14378/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , погодженого військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстрація АДРЕСА_2 , не одруженого, перебуваючого в складі Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), 128 ГПБ 2 гірнопіхотний батальйон взвод матеріально-технічного забезпечення водій заправник, раніше не судимого,

--у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Слідчий військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №00001488 від 08.09.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому в порядку, визначеному КПК України 29.09.2017р. поштовим зв`язком направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке мотивуються наступним.
Військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 08.09.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні установлено, що 13 квітня 2016 року громадянина ОСОБА_5 згідно укладеного контракту призвано на військову службу за контрактом, яку останній проходив у в/частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №129 від 16.06.2016 року солдат ОСОБА_5 прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_5 ) та був призначений на посаду водія гармати 2 гаубичного артилерійського взводу 10 гаубичної артилерійської батареї 4 гаубичного артилерійського дивізіону. У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_4 №16 від 15.07.2017 року військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 відповідно до пункту «е» (у зв`язку із службовою невідповідністю) пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено з військової служби та направлено для постановки на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року №113-VIII з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що 2 гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави оголошено проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб.

Згідно вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

7 лютого 2017 року від ТВО командира 4 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_8 надійшов рапорт щодо відсутності на ранковому шикуванні у розташуванні військової 3 частини військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 . Ужиті командуванням військової частини НОМЕР_2 розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження солдата ОСОБА_5 позитивного результату не принесли. Про вагомість свого нез`явлення на службу до розташування в/частини НОМЕР_2 (можливо наявних поважних причин) командування в/частини НОМЕР_2 жодним способом солдат ОСОБА_5 (чи близькі родичі, знайомі, тощо) не повідомляв, жодних заходів задля повернення в розташування указаної в/частини свідомо не вживав, і про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління не заявляв та протиправно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №132 від 15.06.2017р. стало відомо, що військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_5 повернувся до розташування військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. Увесь період із 8 годині 30 хвилин 7 лютого 2017 року по 15 червня 2017 року, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 (крім строкової служби), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини НОМЕР_2 , не з`явившись у визначений строк, тобто 7 лютого 2017 року о 8 годині 30 хвилин на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ), та не виконуючи службові обов`язки по 15 червня 2017 року, проводив час на власний розсуд.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати колишнього солдата ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами: матеріали службового розслідування за даним фактом, допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

29 вересня 2017 року відносно солдата ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. З метою дотримання положень ст. ст. 277, 278 КПК України, зазначене повідомлення про підозру скероване за адресою реєстрації ОСОБА_5 , а саме в с. Жизномир Бучацького району.

Ухвалою слідчого судді від 16.11.2017р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16 лютого 2018 року на виконання ухвали слідчого судді від 16.11.2017р. підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий та доставлений до слідчого судді на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу.

Постановою прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_6 від 16.02.2018р. відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 08.09.2017р.

Виходячи із вищенаведеного, прокурор вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до семи років, ухилявся від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі може продовжити вчиняти правопорушення та не виконувати покладенні на нього процесуальні обов`язки, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак застування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, захисника і підозрюваного, які просять відмовити у задоволенні клопотання за недоведеності прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, враховуючи його особу, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, задоволивши при цьому клопотання захисника, яке підтримане підозрюваним, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити передбачені часиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, санкцій якого передбачає позбавлення волі на строк до семи років, який є тяжким злочином. При цьому, наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

При розгляді клопотання прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо можливості в підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає без реєстрації і по якому характеризується позитивно, має місце реєстрації, не одружений, на обліках в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Зважаючи на наведене вище, приходжу до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 для уникнення встановлених ризиків та належного виконання останній своїх процесуальних обов`язків слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло, що в АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності). Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_7 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час задовольнити.

В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , погодженого військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло, що в АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності) та звільнити ОСОБА_5 з під варти із залу суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду; не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 10 квітня 2018 року.
Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1