Справа № 466/482/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000229 від 10.10.17р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом на посаді командира розвідувального взводу аеромобільного - десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади високомобільних десантних військ Збройних Сил України - військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ), у військовому званні «старший лейтенант», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до наказу Міністра оборони України генерал полковника ОСОБА_6 ,працюючи на посаді командира розвідувального взводу аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади високомобільних десантних військ Збройних Сил України, будучи військовою службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками та адміністративно-господарськими функціями, в силу п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 «Закону України про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 87, 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11,16, 199 Статуту внутрішньої служби у Збройних Силах України, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом отримання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах

Так, 11.10.2017 обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на військовій службі у АДРЕСА_2 у телефонній розмові зі своїм безпосереднім підлеглим солдатом ОСОБА_7 , який знаходився на території військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що у АДРЕСА_3 , повідомив останньому про необхідність передачі йому, ОСОБА_4 усіх грошових коштів які отримає ОСОБА_7 як грошове забезпечення за вересень 2017 року, як покарання за те, що останній не повернувся на службу у АДРЕСА_2 .

В той час, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе залучив до своєї протиправної діяльності свого підлеглого ОСОБА_8 та повідомив останньому, що той повинен отримати грошові кошти від ОСОБА_7 та передати їх йому, ОСОБА_4

13.10.2017 р. після того, як ОСОБА_7 отримав заробітну плату у розмірі 8 000 гривень, ОСОБА_8 діючи за попередніми вказівками свого безпосереднього командира ОСОБА_4 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останнього, зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про необхідність передачі грошових коштів ОСОБА_4 , шляхом пересилання їх на банківську картку останнього.

17.10.2017 р. ОСОБА_8 , перебуваючи на території військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), діючи за попередніми вказівками свого командира ОСОБА_4 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останнього, в розмові нагадав ОСОБА_7 про необхідність передачі грошових коштів - своєї заробітної плати яку він отримав за вересень 2017 року.

В той ж день, ОСОБА_7 перебуваючи на території військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5 000 гривень, а той у свою чергу передав їх ОСОБА_4

19.10.2017 р. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди у розмірі 9 000 тисяч гривень повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому грошових коштів у сумі 4 000 гривень.

20.10.2017 р. близько 20:00 год. ОСОБА_7 на виконання раніше наданої ОСОБА_4 вказівки, під час особистої зустрічі із останнім біля магазину «Фокстрот», що у м. Львів, по пр. Чорновола, 57, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4 000 гривень.

Отримана ОСОБА_4 від ОСОБА_7 частина неправомірної вигода у розмірі 4 000 гривень виявлена та вилучена 20.10.2017 р. під час проведення огляду місця події.

Разом з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 18.01.18 року, укладена між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000229, з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. За умовами угоди сторони погодились про повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості за ч.1 ст. 368 КК України та призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот ) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ним винуватості з наступних підстав.

Суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає покарання у виді штрафу.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475 КК України,-

З А С У Д И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.01.18р. між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, за умовами якої сторони погодились про повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості за ч.1 ст. 368 КК України та призначення йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот ) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот ) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді застави - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Після набрання вироком законної сили, згідно ч. 2 ст. 182 КПК України заставу в розмірі 48 000,00 грн., як заставні кошти сплачені у кримінальному провадженні № 0000229 відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України повернути ОСОБА_10 з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, сплачені згідно квитанції № 89 від 23 жовтня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 5429 від 09.11.17 в розмірі 3714,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення техніко-криміналістичної експертизи № 5428 від 06.11.17 в розмірі 2476,00 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000229, а саме: грошові кошти в сумі 4 000 грн., купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серією та номерами БН3128681, ЗГ3450379, ВХ4442158, ГТ0746873, ЛД7337205, ВЕ 4024940, ЛИ6215090, ЗГ3402216 - повернути власнику , ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1