Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого страховим агентом СК «Провідна», військовозобов`язаного, раніше судимого: 19.01.2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн.,
з участю :
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд виходив з того, що обвинувачений ОСОБА_5 не є особою до якої, відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», застосовується амністія, а тому законні підстави для звільнення обвинуваченого від покарання відсутні.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу суду такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що його підзахисний підпадає під дію амністії, оскільки ОСОБА_5 у 2015 році залучався до участі в антитерористичній операції, однак статус учасника бойових дій йому не надавався.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечує проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIШ (набрав чинності 07.09.2017 року), амністія застосовується на підставі ст.92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 Закону України « Про застосування амністії в Україні « та статті 9 цього Закону).

При вирішенні питання про застосування амністії щодо конкретної особи необхідно з`ясовувати чи не поширюються на неї обмеження щодо застосування амністії, визначені ст.9 ЗУ «Про амністію в 2016 році» та ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», а також визначити статтю Закону України "Про амністію в 2016 році", якою передбачено відповідний критерій для застосування амністії щодо цієї особи.
Так, злочини , передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, за вчинення яких засуджений ОСОБА_5 , не є особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я особи. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема з витягу наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №16 від

15.01.2015 року (а.к.п.78), обвинуваченого ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 4 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти, ВОС-101627А з 15 січня 2015 року з покладенням на нього відповідних службових обов`язків.

Однак, колегія суддів вважає, що покликання захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_5 в період 2015 року захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність, а також приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» та листа Міністерства оборони України від 24.10.2014 року, визначено перелік документів, які подаються до комісії Міністерства оборони України з питань визначення учасників бойових дій та є підтвердженням безпосередньої участі особи в антитерористичній операції, зокрема:

- витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Інформація про участь військовослужбовців в антитерористичній операції заноситься до особової справи або військового квитка та засвідчується командиром військової частини й гербовою печаткою.

Тому, колегія суддів вважає, що ні захисником, ні обвинуваченим не надано до суду першої та апеляційної інстанцій документів, що містять докази про безпосередню участь ОСОБА_5 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення , захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Що стосується копії витягу з наказу командира військової частини (а.к.п.78), то він підтверджує лише факт того, що ОСОБА_5 дійсно було зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 4 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти з 15 січня 2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування призначеного покарання.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 про звільнення від покарання ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

_______________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3