Справа № 739/1473/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/176/2018
Категорія - ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000241 від 29.06. 2017 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 24.01.1995 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі;

2) 26.12.2000 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 3, ст. 44, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

3) 12.02.2004 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі;

4) 20.08.2010 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

5) 28.05.2013 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125 КК України на 3 місяці арешту;

6) 19.08.2014 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 310 КК України на 1 місяць арешту;

7) 11.08.2017 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до п`яти місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2017 року та остаточно за сукупністю злочинів за двома вироками призначено ОСОБА_6 покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Як установив суд, 27 червня 2017 року, близько 19 години, ОСОБА_6 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи у будинку ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , з тумбочки у вітальні, навмисно, таємно викрав гроші сумі 500 гривень, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати за м`якістю призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднати покарання за попереднім вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11.08.2017 року та остаточно призначити 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що обираючи вид покарання, судом першої інстанції не в повній мірі були враховані обставини вчинення крадіжки, особа обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, коли щодо нього в суді розглядалось інше кримінальне провадження за вчинення аналогічного злочину, має шість непогашених судимостей, є працездатним, проте ніде не працює, не має позитивних соціальних зв`язків та схильностей, шкоду потерпілій не відшкодував, а тому не заслуговує на мінімальне покарання. Відсутність претензій з боку потерпілої до обвинуваченого не зменшує суспільної небезпечності вчиненого та особи винного.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, вказував на те, що призначена судом міра покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але на шлях виправлення не став, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів сторони обвинувачення, вказуючи на невеликий розмір, завданої потерпілій шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні коштів потерпілої ОСОБА_10 , вчиненому повторно, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Виходячи зі змісту вимог ст. 65 КК України та загальних засад призначення покарання, суд першої інстанції порушив матеріальний закон та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 найбільш м`який вид покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі винного та меті покарання, яке повинне сприяти виправленню та запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_6 прибув у будинок безробітної потерпілої ОСОБА_10 під приводом купити спиртне. Під час розмови з господинею про продаж напою, яка таким не займається, непомітно для останньої викрав гроші з тумбочки, які потім витратив на придбання спиртного.

Крадіжка коштів була вчинена після того, як обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженні, 09 червня 2017 року був направлений до суду, за результатами розгляду якого 11.08.2017 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області був ухвалений вирок про засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту.

Визнаючи провину і пояснюючи про каяття, обвинувачений продовжує вчиняти нові злочини, суспільно-корисною працею не займається, тривалий час зловживає спиртними напоями, через що у нього знижені морально-етичні якості особистості, проте, він не позбавлений можливості розуміти значення свої дій та керувати ними.

Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має шість непогашених судимостей, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, як за порушення правил адміністративного нагляду, так і за розпиття алкогольних напоїв в громадських місцях, немає постійного місця проживання та засобів до існування, зловживає спиртними напоями та характеризується виключно з негативного боку.

Матеріальна шкода потерпілій в сумі 500 грн., не відшкодована. Відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої ОСОБА_10 викликана лише фактичною неможливістю їх задоволення.

Отже, з урахуванням обставин вчинення злочину, навмисної форми вини, корисливого мотиву, особи обвинуваченого, який визнаючи провину і каючись продовжує вчиняти злочини, характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, не бажає працювати, критично не оцінює та не засуджує своєї поведінки та вперто не бажає вести законослухняний спосіб життя, а тому заслуговує на покарання у виді позбавлення волі, в межах, наближених до мінімальної санкції статті.

При цьому, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, обвинуваченому належить зарахувати в строк відбування покарання за цим вироком, відбуте покарання у виді трьох місяців арешту за правилами ст. 72 КК України.

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час апеляційного розгляду справи та з метою забезпечення виконання вироку, який набирає законної сили після проголошення, обвинуваченого необхідно взяти під варту в залі суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 420, 532 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, скасувати.

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2017 року та остаточно визначити до відбування покарання два роки один місяць позбавлення волі.

На виконання вироку засудженого ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання йому обчислювати з моменту його фактичного затримання, з 19 лютого 2018 року.

Зарахувати йому в строк відбування покарання за цим вироком термін перебування його в Новгород-Сіверській установі виконання покарань №31 з 22 вересня 2017 року до 22.12.2017 року з розрахунку один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржений до касаційного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13