Справа № 285/2327/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

19 грудня 2017 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника- ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчуються 23 грудня 2017 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 діб.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на більш м`який, обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці. Також суд, бере до уваги, мотиви вчиненого злочину, його наслідки, і те, що за злочин в якому обвинувачується ОСОБА_6 , передбачене покарання тільки у вигляді позбавлення волі.

При цьому клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі, задоволенню не підлягає з мотивів, що викладені вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на шістдесят діб, а саме по 16 лютого 2018 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3