АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/837/17 Справа № 707/1566/17 Категорія: ч.1 ст.384 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Досудовим розслідування встановлено, що у період часу з 25.05.2016 по 27.05.2016, ОСОБА_9 працюючи експедитором ТОВ «АНД-Груп», що знаходиться за адресою: с. Червона Слобода, вул. Берегова-Промислова, 20, Черкаського району, Черкаської області, будучи матеріально-відповідальною особою і займаючи посаду, безпосередньо пов`язану із прийманням і збереженням ввірених йому матеріальних цінностей даного підприємства, умисно, з корисливих мотивів, в якості розрахунку за наданий на реалізацію товар, здійснив збір грошових коштів, які в подальшому не вніс до каси ТОВ «АНД-Груп», а привласнив для власних потреб при наступних обставинах: так він 25.05.2016 прийняв від приватного підприємця ОСОБА_10 , що здійснює підприємницьку діяльність в АДРЕСА_2 , грошові кошти за поставлену ТОВ «АНД-Груп» продукцію в сумі 9439,72 грн., з яких 3712,02 грн. здав до каси підприємства, а решту в сумі 5637,70 грн. до каси не здав, а привласнив.

Вказана сума в 8 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на час вчинення злочину, якими в подальшому заволодів і незаконно утримав на свою користь, чим завдав збитків ТОВ «АНД-Груп» на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Дане кримінальне провадження надійшло до суду першої інстанції із угодою про примирення, укладеною 28.07.2017р. між потерпілим ТОВ «АНД-Груп» та обвинуваченим ОСОБА_9 . В угоді викладено суть обвинувачення відносно ОСОБА_9 та зазначено, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується позитивно, має постійне місце проживання. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу у сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та покладено на обвинуваченого обов`язок до 31.12.2017 року відшкодувати заподіяну шкоду ТОВ «АНД-Груп» шляхом внесення готівки у сумі 4637 грн. 70 коп. до каси товариства. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений та потерпілий згідні.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року затверджено угоду про примирення, укладену 28.07.2017 року між потерпілим ТОВ «АНД-Груп» та обвинуваченим ОСОБА_9 .

Визнано ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вказаний вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суд першої інстанції, затверджуючи угоду між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_9 про примирення, врахував, що зміст поданої угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Свою вину у вчиненні злочину ОСОБА_9 визнав повністю, щиро розкаявся. Вчинений обвинуваченим злочин є злочином середньої тяжкості. Потерпілий цивільного позову не заявляв, оскільки заподіяні збитки обвинуваченим частково відшкодовані. Сторони в угоді визначили дії, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, а саме беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри та внести до 31.12.2017 року готівку в касу товариства у сумі 4637 грн. 70 коп. Наслідки укладення угоди обвинуваченому та потерпілому зрозумілі, їм роз`яснені і зрозумілі обставини, що вказані в ст.473, ч.5 ст.474 КПК України. Судом встановлено, що укладення сторонами угоди є добровільним.

Тобто, обов`язкові умови розгляду справи на підставі угоди про примирення в порядку ст. 474 КПК України, судом першої інстанції дотримано в повному обсязі, а саме, судом призначено покарання, узгоджене сторонами угоди, та затверджено судом угоду у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода може бути укладена.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки власних висновків щодо висунутого ОСОБА_9 обвинувачення не зробив, чим позбавив суд апеляційної інстанції можливості перевірити правильність висновків про доведеність обвинувачення ході апеляційного перегляду вироку, є необґрунтованими, так як вирок, оскаржуваний прокурором з даних підстав, не може бути оскаржений ним згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України, так як вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає можливості апеляційного оскарження зазначеного вище вироку з підстав, викладених прокурором в апеляційній скарзі. Однак, питання щодо закриття провадження з даних підстав належно не врегульовано КПК України, а отже реалізація права на закриття провадження підлягає регулюванню за аналогією закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.1 ст.191 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим у той же строк з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий :

Судді :