Справа № 464/4516/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/965/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами та доповненням обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 24.07.2017 року у кримінальному провадженні № 0004071 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр-н України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, який не працює, раніше неодноразово судимий, востаннє 26.05.2017 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, покарання не відбуте, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами та доповненням на вироком Сихівського районного суду Львівської області 29.07.2017 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 клопоче про застосування до нього Закону України «Про амністію», оскільки на його думку він відбув певну частину покарання за вироком суду від основного терміну, з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України, так як дана стаття зворотної дії немає, під вартою перебуває з 27.04.2017 року по даний час.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 09 грудня 2016 року о 04:30 год., знаходячись на першому поверсі під`їзду №4 в будинку АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 , а саме дитячу коляску «Еспіріо» вартістю 2000 грн, після чого з викраденим втік з місця події.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриману захисником обвинуваченого, про задоволення апеляційної скарги зі змінами та доповненням, міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу зі змінами та доповненням обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та обвинуваченому ОСОБА_6 , обрано покарання в межах санкції статі обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має судимості за злочини проти власності, знаходиться на обліку в ЛОКПД, позитивно характеризується, щиро покаявся та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі, так як виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Дане покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

В суді апеляційної інстанції були досліджені та оголошені наступні документи:

клопотання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі від 10.07.2017 року ( а.с.12-13);

- ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 12.07.2017 року про задоволення клопотання про тимчасове залишення засудженого в СІЗО (а.с.17-18);

- вимога на ОСОБА_6 де зазначено всі його судимості (а.с.31-32);

- ксерокопія вироку Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2017 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 , ч.2 ст. 190, 70 КК України до 2 років позбавлення волі (а.с.45- 46).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого про застосування до нього амністії не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 був неодноразово судимим, зокрема за тяжкий злочин (ст.317 ч.2 КК України) та особливо тяжкий злочин (ст.307 ч.3 КК України).

Відповідно до вимог п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Щодо перерахунку строку відбування покарання у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України то запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, оскільки 27.04.2017 року йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню (а.с.12), а по даному кримінальному провадженню 12.07.2017 року було задоволено клопотання слідчого про тимчасове залишення ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі для проведення процесуальних дій у зв`язку з розглядом справи в суді.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2017 року ОСОБА_6 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України та на підставі ст.70 КК України йому було призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24.07.2017 року, який обвинувачений в даний час оскаржує, в резолютивній частині зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, зарахувавши відбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2017 року. Тобто з часу винесення вироку від 26.05.2017 року (який в апеляційному порядку не оскаржувався) по день винесення даного (оскаржуваного) вироку 24.07.2017 року обвинувачений ОСОБА_6 відбував покарання перебуваючи у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19»

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено

Керуючись ст. ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу зі змінами та доповненням ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 24.07.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: