Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/2693/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі позивача ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до інспектора роти № 5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Постановою від 04 жовтня 2017 року серії АР № 683199 інспектором роти № 5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_5 його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП, керуючись положеннями ст. 33, 284 та ч. 2 ст. 36 КУпАП. Відповідно до даної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В постанові вказано що він керуючи автомобілем на 303 км. а/д Київ- Ковель не був пристебнутий ременем безпеки, під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку тримаючи їх в руках, та розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. п. 2.3 в, 2.9 д ПДР України. Позивач вважає дану постанову незаконною та вказує, що він був зупинений працівником поліції без належних на те підстав. Вважає, що в інспектора, який зупинив його автомобіль, були відсутні достатні та належні докази того, що він вчинив адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, так-як він не керував автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки і не розмовляв по телефону. Позивач також вказав в позові, що всупереч вимог закону, оскаржувану постанову поліцейський виносив у своєму службовому автомобілі без його присутності, одноособово, без роз`яснення прав та обов`язків, без надання можливості подати свої докази, тощо, після чого приніс її до автомобіля позивача з вимогою поставити підпис про її отримання.

Посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, позивач просив скасувати постанову.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення в підтримання позову, просив їх задоволити.

Відповідач 31.10.2017 р. в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надійшло клопотання від його представника про відклад справи в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, та надати можливість надати докази по справі в наступне судове засідання.

Через канцелярію суду 08.11.2017 р. від відповідача надійшов рапорт, з якого вбачається, що 04.10.2017 р. під час несення служби на маршруті патрулювання а/д Київ-Ковель-Ягодин М07 303 км. Екіпажем №301 у складі ОСОБА_6 та самим відповідачем було помічено порушення ПДР автомобілем «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 а саме п.2.3 в та 2.9 д ПДР. Відповідач також вказує, що в зв`язку з вище викладеним, даний автомобіль ним було зупинено. Керував даним транспортним засобом ОСОБА_3 . Під час перевірки документів, вказаний водій відмовився пред`являти інспектору роти №5 батальйону УПП в м. Рівне документи. Крім того, відповідач в рапорті вказує, що водій вів себе зухвало.

09.11.2017 р. представник позивача ОСОБА_4 підтримав адміністративний позов позивача, дав пояснення відповідно до позовної заяви, просив визнати вказану постанову протиправною та скасувати.

09.11.2017 р. відповідач в судовому засіданні дав пояснення в підтримання своїх заперечень, просив суд в позові позивачу відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, беручи до уваги рапорт відповідача, суд приходить до висновку про те, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що Постановою від 04 жовтня 2017 року серії АР № 683199 інспектором роти № 5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_5 його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 статті 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП, керуючись положеннями ст. 33, 284 та ч. 2 ст. 36 КУпАП. Відповідно до даної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з пояснень позивача, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, він був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права, тобто було порушено його право на захист.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивач посилається на неправомірні дії інспектора відносно нього та порушення відповідачем його прав під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Дійсно, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має права, обсяг і зміст яких встановлено статтею 268 КУпАП. Однак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має заявлять клопотання з метою реалізації наданих їй прав.

В судовому засіданні не доведено, що під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, позивач заявляв будь-які клопотання з приводу розгляду справи відповідачем, які було проігноровано відповідачем, що свідчить про відсутність порушень інспектором прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом було переглянуто наданий відповідачем в судовому засіданні відеозапис за участі сторін, з якого вбачається факт порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху, а саме п.2.3 в та 2.9 д ПДР та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП. З даного відеозапису також вбачається, що інспектор роти №5 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне ОСОБА_5 роз`яснив ОСОБА_3 його права належним чином, про що заперечував позивач в позові.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення - можливо, оскільки відповідачем було надано належні докази, які б свідчили про те, що позивач дійсно скоїв зазначене правопорушення.

Вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розмір штрафу відповідає санкції вказаної статті.

В обґрунтування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не надано жодного доказу.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року "Про правила дорожнього руху", учасники дорожнього руху зобов`язані неухильно виконувати вимоги Правил.

Відповідно до п.1.9 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року "Про правила дорожнього руху", особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідач по справі є суб`єктом владних повноважень, надав докази на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та вважає позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 159 - 163 КАС України, ст. 276, 280, 293 КупАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_3 до інспектора роти № 5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського адміністративного апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1