1-кп/243/192/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 1-кп/243/192/2018 (№0002221) за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, ІНПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2014 року , на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
В середині квітня 2014 року, більш точна дата та час досудовим розслідуванням та судовим слідством не встановлена, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, вступив до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». При цьому, ОСОБА_4 , вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.
В середині квітня, більш точну дата та час досудовим розслідуванням та судовим слідством не встановлено, під час відвідування блок-посту підконтрольного НЗФ «ДНР», що розташовувався на проїжджій частині пл. Миру м. Слов`янськ Донецької області, ОСОБА_4 , за пропозицією свого раніше знайомого на ім`я ОСОБА_5 , більш точні анкетні дані досудовим розслідуванням та судовим слідством не встановлені, усвідомлюючі протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законом збройного формування, увійшов до незаконного збройного формування, під командуванням невстановленої в ході досудового розслідування та судового слідства особи на ім`я ОСОБА_6 з позивним « ОСОБА_7 ». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, що проходило на базі дислокації представників НЗФ «ДНР», що розташовувалась у будівлі «Вілла ОСОБА_8 », за адресою: Донецької область, м. Слов`янськ, вул. Банківська буд. 31, ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні і виконанню його цілей і завдань.
В період з середини квітня 2014 року до 4 липня 2014 року, ОСОБА_4 здійснював свої умисні противоправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконуючи накази свого керівництва здійснюючи контрольно-пропускний режим на блок-посту, підконтрольному представникам НЗФ «ДНР», який розташовувався на проїжджій частині, пл. Миру у м. Слов`янську, Донецької області, з автоматичною стрілецькою зброєю в руках.
Діючи у складі незаконного збройного формування ОСОБА_4 виконував наступні обов`язки:
-забезпечував перевірку документів осіб, які переходили через блок-пост підконтрольний представни-
кам НЗФ «ДНР», що розташовувався на проїжджій частині пл. Миру у м. Слов`янську Донецької області;
-здійснював огляд автотранспорту та вантажів, які переїжджали через блок-пост підконтрольний
представникам НЗФ «ДНР», і розташовувався на проїжджій частині пл. Миру у м. Слов`янську Донецької області.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 260 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що в середині квітня 2014р., більш точну дату він не пам`ятає, він за пропозицією свого знайомого на ім`я ОСОБА_5 , вступив до незаконного збройного формуванню самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Його ознайомили з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, він дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання. В період з середини квітня 2014 року він здійснював контрольно-пропускний режим на блок-посту підконтрольному представникам НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташовувався на проїжджій частині АДРЕСА_2 у АДРЕСА_1 , з автоматом АК-74 в руках, а потім по 4 липня 2014р. на блок-посту на в`їзді до міста з боку селища Семенівка. Він мав у користуванні автомат АК-74, але по людям не стріляв. Одного разу він стріляв з цього автомату на навчальних стрільбах. Коли у місті почалось мародерство, він хотів вийти зі збройного формування, але його почали бити. При відступу незаконного збройного формування з м. Слов`янська він втік, після чого переховувався від правоохоронних органів протягом трьох років, потім сам з`явився до СБУ і розповів обставини скоєнного. На даний час він жалкує, що таке вчинив, розкаюється, просив суворо не карати.
За згодою учасників судового провадження суд визначив об`єм обсягу доказів, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , який в суді не оспорював фактичних обставин справи та його показання не суперечать фактичним обставинам справи, та дослідженням в судовому засіданні письмових доказів.

Окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина у вчинені активної участі в діяльності непередбаченого законом збройного формування підтверджується наступними доказами:

?Витягом з кримінального провадження № 0002221 від 01.09.2017р., згідно до якого за рапортом дільничного офіцера поліції від 31.08.2017р. до ЄРДР було внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 260 КК України;

?протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2017р., згідно до яких свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 впізнали фотознімки ОСОБА_4 як особи, яка протягом з другої половини квітня по 4 липня 2017 року здійснювала перепускний режим на блокпостах на пл. Миру та біля селища Семенівка м. Слов`янська;
?протоколами проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 04.09.2017р., під час яких свідки на місті подій показали та розповіли де саме на блокпостах на пл. Миру та біля селища Семенівка м. Слов`янська кожен з них бачив протягом з другої половини квітня по 4 липня 2017 року ОСОБА_4 , який здійснював перепускний режим;
?проведеним слідчим експериментами за участю ОСОБА_4 від 11.09.2017р., під час якого він на місті подій показав та розповів де саме він протягом з другої половини квітня по 4 липня 2017 року здійснював перепускний режим на блокпостах на пл. Миру та біля селища Семенівка м. Слов`янська.
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 260 КК України, тобто участь у діяльності незаконного збройного формування.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, на обліку у лікарів психіатрів та лікарів-наркологів не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України відсутні.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винного, вищезазначених обставин справи, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 за ст. 260 ч. 2 КК України потрібно призначити покарання тільки у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті КК України, без конфіскації належного йому майна, а перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливі без ізоляції його від суспільства та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (ТРЬОХ) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 (ОДИН) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1