Єдиний унікальний номер 185/8094/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002542 від 14.09 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :
-10.08.2016 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3- х років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки. Покарання не відбув;
-12.10.2017 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 року, та до відбуття 3 роки 9 місяців позбавлення волі. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 29.08.2017 року о 15.00 годині перебував на території комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Зелена, 10. Підійшовши до приміщення їдальні, що розташована на території зазначеного закладу, ОСОБА_3 побачив, що біля вхідних дверей в їдальню без будь-яких замків стоїть велосипед марки «Україна», зеленого кольору. В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме зазначеного вище велосипеду марки «Україна», зеленого кольору, який належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна о 15.05 год. підійшов до вищевказаного велосипеду, де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, з-під приміщення їдальні таємно, повторно викрав вищевказаний велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 1501 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4576-17 від 21.09.2017 року). Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 29.08.2017 року о 15.00 годині він перебував на території Павлоградського протитуберкульозного диспансеру, підійшов до приміщення їдальні та побачив біля вхідних дверей в їдальню велосипед марки «Україна», зеленого кольору, який викрав та уїхав. На даний час велосипед повернутий потерпілому, та останній до нього претензій не має. Причиною скоєння злочину є те, що йому потрібні гроші на придбання наркотиків, від яких у нього залежність.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно .

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання суд вважає слід частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 року, так як останній вчинив злочин до поставлення попереднього вироку.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертиз в сумі 99 (дев`яносто девять ) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази розподілити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 року, та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років десяти місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 не продовжувався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 99 (дев`яносто девять) грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: велосипед марки «Україна», зеленого кольору, який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .