Провадження номер 1-кп/243/345/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003033 від 03.12.2017 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження терміну запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 2 місяці, мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який у випадку визнання його винним передбачене покарання у виді тривалого позбавлення волі, усвідомивши можливість отримання такого кримінального покарання, він, при обрані більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, незаконно вплинути на потерпілого у провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити, заявив клопотання про заміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого необхідно відмовити, з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд не погоджується з доводами захисту про необхідність зміни запобіжного заходу.

Так, відповідно до КПК України, обвинувачений та його захисник має право звернутися з клопотанням про заміну запобіжного заходу.

В той же час, суд вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Так, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 121 КК України, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років. Суд також враховує його стан здоров`я, сімейний стан, наявність соціальних зв`язків, тощо, а також відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 свідчать про наявність і на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Розмір застави не визначається на підставі ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 177-178,183-184,197-199КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003033 від 03.12.2017 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Продовжити застосування обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 13 травня 2018 року, включно.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1