УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах Приватного підприємства «Теплосмарт» на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури №10,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ПП «Теплосмарт» на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури №20 у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 156 65, яка полягає у нерозгляді скарги.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що він, 09.10.2017 направив Керівнику Київської місцевої прокуратури №10 скаргу від 06.10.2017 № ЛДА-3134, у якій просив надати прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 156 65 обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Вказана скарга 12.10.2017 отримана Київською місцевою прокуратурою №10.

Водночас, скарга у передбачений КПК України строк не розглянута, що, на думку заявника, свідчить про бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури №10.

У зв`язку з цим, заявник просив зобов`язати керівника Київської місцевої прокуратури №10 розглянути скаргу.

У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду, не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Представник Київської місцевої прокуратури №10 до суду також не прибув, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Крім того, процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, серед інших, віднесені законність (ст. 9 КПК), змагальність (ст. 22 КПК) та диспозитивність ( ст. 26 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Так, у силу ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на бездіяльність прокурора, у тому числі щодо нездійснення процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала таку скаргу.

Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.

Відповідно ст. 22 КПК зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.

Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК, передбачає, що сторони кримінальному провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до ч.6 ст. 22 КПК зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У той же час принцип змагальності у силу ст. 22 КПК саме на особу, яка звернулася з скаргою, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду скарги.

Неприбуття заявника до суду унеможливило встановлення усіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог, тобто перешкодило виконанню слідчим суддею покладених на нього обов`язків щодо об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Слідчим суддею прийнято до уваги, що ч. 2 ст. 307 КПК визначений вичерпний перелік можливих рішень за результатами розгляду скарг.

У той же час вказані рішення можуть бути прийняті виключно за наслідками розгляду, проведення якого унеможливлюється неявкою ініціатора скарги.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що прийняття такого рішення утворює найбільш сприятливе для заявника становище, оскільки у такому випадку останній має право у визначеному порядку повторного звернутись до слідчого судді з метою оскарження бездіяльності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах Приватного підприємства «Теплосмарт» на бездіяльність Керівника Київської місцевої прокуратури №10 у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 156 65, яка полягає у нерозгляді скарги від 06.10.2017, залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1