печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3370/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2016 у рамках кримінального провадження № 0006084,
В С Т А Н О В И В :
22.01.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України.

Суб`єкт звернення у вимогах даного клопотання просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2016, у справі № 757/60704/16-к на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .

Мотивуючи означене клопотання про скасування арешту майна, суб`єкт звернення вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, а тому при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

Зазначає, що арештоване майно, не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить в собі слідів або інших відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання особа, яка заявила клопотання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Разом з тим, до суду надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про розгляд клопотання про скасування арешту майна за їх відсутності, клопотання підтримують в повному обсязі.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням про скасування арешту майна, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2016, у справі № 757/60704/16-к, накладено арешт на нерухоме майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину та наявність обґрунтованої підозри (п. 2, 3 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на слідчого та/або прокурора.

Разом з тим, у ОСОБА_3 відсутній процесуальний статус з яким закон пов`язує можливість накладення арешту на його майно, а відтак в даному випадку продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Положення ч. 10 ст. 170 КПК України декларують, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, як вбачається із матеріалів доданих до клопотання арештована квартира, належить на праві власності ОСОБА_3 та вказує на те, що останній є добросовісним набувачем.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у продовженні забезпечення кримінального провадження, як арешту майна, з чим кримінально процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту.

З огляду на те, що в ході судового розгляду даного клопотання слідчому судді не було надано доказів на спростування доводів заявника про те, що вказане майно є предметом злочину, та з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у мирне володіння ОСОБА_3 належним йому майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2016, у справі № 757/60704/16-к на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1