Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/117/18
Провадження № 1-кп/542/100/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000033 від 12.01.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , 2013 року народження, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
04.01.2018 року близько 21 години ОСОБА_3 , який правомірно перебував у приміщенні літньої кухні в господарстві ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , побачив у кімнаті на столі два мобільні телефони. В подальшому у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку двох мобільних телефонів.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власника телефонів та інших осіб, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу зі столу в кімнаті літньої кухні господарства ОСОБА_4 таємно викрав два мобільні телефони: марки Нокіа 1600, чорного кольору, вартістю 204 грн. та Нокіа TV Е71, сірого кольору, вартістю 314 грн. Викраденим ОСОБА_3 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на 518 грн., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи №8/18 від 15.01.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

30 січня 2018 року була укладена Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Відповідно до укладеної угоди:

- підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні;

- потерпілий ОСОБА_4 погоджується з кваліфікацією діяння ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України; ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

Прокурор просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженню у формі приватного обвинувачення.
Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_3 немає.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. ЇЇ умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка); підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити Угоду про примирення від 30 січня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 12.01.2018 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази по справі мобільний телефон марки Нокіа 1600 чорного кольору, мобільний телефон марки Нокіа TV Е71 сірого кольору, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити володільцю ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного

суду Полтавської області ОСОБА_1