Справа№ 346/4005/16-к
Провадження № 1-кс/346/1245/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув в залі суду в м. Коломия клопотання слідчого ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, кримінальне провадження № 0000925 від 30.06.2016 року.

Клопотання надійшло до суду 06 грудня 2017 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання ОСОБА_5 копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання про запобіжний захід є його розписка від 06 грудня 2017 року. Обставинами, що підтверджують підозру у вчиненні злочину є те, що зокрема, 29.05.2016 приблизно о 22.00 год. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в с. Ковалівка по вул. Шахтарська, Коломийського району неподалік будинку культури, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрали із автомобіля марки «Рено19» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 барсетку чорного кольору, вартістю 150 гривень, в якій знаходився шкіряний гаманець вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 720 гривень, посвідчення водія серія та номер НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 на автомобіль марки «Рено19» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та страховий поліс на автомобіль, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинули, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 970 гривень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, неодружений, громадянин України, інвалід 3 групи, з середньою освітою, судимий 13.05.2016 року Коломийським міськрайонним судом за ч.2ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, нікого на утриманні немає, депутатом не являться.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду предметів, постановою про визнання речовим доказом та іншими матеріалами, які маються в матеріалах кримінального провадження.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відносяться до злочину середньої тяжкості, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 188 КК України передбачено позбавлення волі на строк до 5 років.

17.06.2016 року під час розслідування кримінального провадження № 0000751 від 31.05.2016 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 16 серпня 2016 та поставлено на підозрюваного такі обов`язки прибувати до слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , прокурора та суду за кожною вимогою, не відлучатися за межі Коломийського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, не відлучатися з постійно місця проживання, що за адресою АДРЕСА_1 в період часу з 21.00 год. до 07.00 год. кожної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду.

30.06.2016 року прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 було виділено в окреме провадження за № 0000925.

17.06.2016 року підозрюваному ОСОБА_5 вручено копію ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи, що ОСОБА_5 був ознайомлений із поставленими на нього обов`язків згідно ухвали суду від 17.06.2016 року всупереч, поставлених на нього обов`язків, 14.07.2016 року о 05.30 хв. порушив умови виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме був відсутній по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 нікого про це не повідомивши, крім того 14.07.2016 року працівниками Коломийського ВП в присутності двох понятих у було вручено повістку про виклик на 18.07.2016 року на 09.00 год. до слідчого Коломийського ВП ГУНП ОСОБА_9 дорослому члену сім`ї, який проживає разом із підозрюваним ОСОБА_5 тобто його матері ОСОБА_10 , однак остання від отримання повістки відмовилась в присутності двох понятих.

Однак за викликом підозрюваний ОСОБА_5 18.07.2016 року не з`явився, про поважні причини неприбуття, передбачені ст.138 КПК України, не повідомив.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при прийнятті рішення за даним клопотанням просили врахувати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, так як підозрюваний ОСОБА_5 був ознайомлений із поставленими на нього обов`язків згідно ухвали суду від 17.06.2016 року всупереч, поставлених на нього обов`язків, 14.07.2016року о 05.30 хв. порушив умови виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме був відсутній по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , крім того враховуючи особу підозрюваного, який раніше судимий за тяжкі злочини проти власності, знаходячись на волі та знаючи потерпілого може незаконно впливати на нього та свідків змінити ними дані покази на досудовому слідстві, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення судячи із його колишнього кримінального минулого.

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлено в судове засідання .
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, та його захисника, які заперечили подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст.5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_11 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, за вчинення останнього передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк пяти років, таким чином усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, передбаченого за його вчинення, та з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; а також є підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу підозри покладаються покази потерпілого, свідків, які відповідно до принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 Кримінального процесуального кодексу України) мають бути досліджені судом безпосередньо; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в минулому вже притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ч. 2 п. 5 ст.183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Під час досудового слідства встановлено та у судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України а саме те, що:

-ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ніде не працює, немає сім`ї та будь-які соціальні зв`язки у суспільстві відсутні;

-підозрюваний являється уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , однак за місцем проживання постійно є відсутній;

- ОСОБА_5 є раніше судимий, останній раз вироком Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

-ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин;
- підозрюваний також може вчинити інше кримінальне правопорушення;
Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема застосування запобіжного заходу у виді у виді домашнього арешту є неможливим, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання (по місцю реєстрації не проживає); застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе це зобов`язання, а застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є занадто м`яким запобіжним заходом, що не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

Нормами частини 3 ст. 185 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваної особи, тяжкість вчиненого злочину та те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне призначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного також додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні 0000925, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 30.06.2016 р. задовольнити.
Змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - на строк 60 днів до 04 лютого 2018 року до 17.00 год.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснити в УВП №12 м. Івано-Франківська.
Розмір застави визначити в межах 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб ,що становить 58230 гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1)прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4)утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення. Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1