Дата документу Справа № 334/860/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 334/860/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/249/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула 20 березня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК Україниза наступних обставин.

Так, 30.01.2018 приблизно о 17 годині 31 хвилини ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у торговій залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, яке належить ФОП « ОСОБА_9 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме газову горілку фірми «TOPEX» у корпусі жовтого кольору, вартістю 300 гривень 00 копійок.
Далі, ОСОБА_7 заволодівши вказаним товаром поклав його собі до внутрішнього карману куртки та не розрахувавшись за товар покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_7 спричинив ФОП « ОСОБА_9 », матеріальні збитки на загальну суму 300 гривень 00 копійок.
Своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Вказане кримінальне правопорушення 30 січня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
03.02.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
12 лютого 2018 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в обґрунтування якого послався, що запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України неможливо, при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволені клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , терміном 60 днів із забороною залишати місце мешкання з 20-00 години до 06-00 години, без застосування електронних засобів контролю, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором та слідчим доведено лише обставина, передбачена п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті. Також ні в матеріалах клопотання, ні в поясненнях прокурора не зазначені конкретні обставини, які б свідчили про наявність ризиків, які б обумовлювали лише тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та неповноти судового розгляду, і постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що судом не враховані наведені в клопотанні ризики, обставини та їх обґрунтування, внаслідок чого зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного засобу. Так, судом не взято до уваги, що підозрюваним не доведено факту його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відсутність у підозрюваного постійного заробітку, а також наявність шести обвинувальних актів у відношенні ОСОБА_7 , які районними судами м. Запоріжжя не розглянуті.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного з запереченням стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги та, оскільки висновки слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_11 підозри не оспорюються в апеляційній скарзі, вони не перевіряються апеляційною інстанцією.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу з посиланням на те, що прокурором не доведена недостатність обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується даних про особу підозрюваного, то згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає у цивільному шлюбі та неофіційно працює, що вірно враховано слідчим суддею при винесені оскаржуваного рішення.

Порушення підозрюваним покладених на нього оскаржуваним рішенням обов`язків не знайшли свого підтвердження, оскільки за рапортом працівників поліції перевірка ОСОБА_7 на дотримання процесуальних обов`язків здійснювалася не за місцем фактичного проживання останнього, який було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Натомість, встановлені обставини засвідчують дійсне проживання ОСОБА_7 за встановленою для домашнього арешту адресою.
Отже, відомостей, що ОСОБА_7 порушує умови обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи ухиляється від явки до правоохоронного органу і від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного виду запобіжного заходу, апеляційним судом не встановлено.
Вище наведені обставини провадження засвідчують малоймовірність ризику щодо негативної поведінки підозрюваного у вигляді переховування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.

При розв`язанні даної апеляційної скарг судова колегія звертає увагу на тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, що цілком слушно враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4