Справа № 396/1752/16
Провадження № 1-о/386/2/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами
встановив:
ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що цим вироком він засуджений за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16.07.2013 року вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року залишено без змін. Засуджений ОСОБА_6 вважає, що вирок, винесений відносно нього незаконно і підлягає перегляду за нововиявленими обставинами та скасуванню. В своїй заяві вказав на те, що 11 грудня 2015 року на ТРК Україна на черговій передачі "Глядач як свідок" було докладно розглянуто дану справу, в якій фактично всі обставини викладені у вироку заперечуються показами свідків, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Окрім цього, як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами посилається на вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 засуджений за дачу завідомо неправдивих показань, поєднаного з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, які він надавав як свідок у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України. У зв`язку з наведеним, засуджений просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, скасувати його та ухвалити новий вирок.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та захисник заяву підтримали, просили скасувати вирок за нововиявленими обставинами, вважаючи їх істотними та ухвалити виправдувальний вирок. Зазначили, що покази свідків, які були надані під час судового розгляду у Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області не узгоджуються між собою, суд не допитав свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтверджують той факт, що ОСОБА_6 наносив удари по ногам ОСОБА_12 . Зазначили, що докази на які посилається суд є недопустимими та не можуть підтверджувати вину ОСОБА_13 , який не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Прокурор заперечив проти задоволення поданої засудженим заяви щодо перегляду за нововиявленими обставинами вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, за яким ОСОБА_6 було визнано винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Зазначив, що в основу вироку лягли не тільки покази свідка ОСОБА_8 , який був визнаний винним та засуджений вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області 11.07.2016 року по ч. 2 ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показань, поєднаного з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, які він надавав у кримінальній справі як свідок щодо ОСОБА_6 про його обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, а й інші покази свідків, а також даними судово-медичної експертизи.

Вирішуючи питання по вказаній заяві, суд з`ясовує істотність нововиявленої обставини, а також її вплив на доведення винуватості засудженого.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, який встановить, зокрема, обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36).

Разом із тим, як убачається з ухвали Суду від 8 січня 2008 року «Щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі "Скорик проти України» (п.2), право на доступ до національного суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Однак, заява ОСОБА_6 про перегляд вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року за нововиявленими обставинами, є необґрунтованою виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За нормами ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надання Конституційним Судом України офіційного тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до вимог статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами здійснюється в зв`язку з виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: невідомість їх суду з причин, від нього незалежних; суттєве значення для справи; наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення; неможливість урахування під час провадження в справі і винесенні рішення в зв`язку з невідомістю їх судові; відкриття тільки після набрання законної сили судовим рішенням.

Штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, а також завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновку і пояснень експерта можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, якщо вони могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а отже спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення.

ОСОБА_6 засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, за яким визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 9 років. Суд встановив, що 22.04.2012 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із своїм знайомим ОСОБА_14 прибули для подальшого вживання спиртних напоїв до магазину-кафе ПП «Пустовіт», яке розташоване по вул. Леніна, 2 в с. Дорожинка Вільшанського району Кіровоградської області. В приміщенні вказаного кафе знаходився раніше незнайомий ОСОБА_6 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відпочивав в іншій компанії. Близько о 01 годині в приміщенні кафе ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_14 , який у цей час йшов разом із ОСОБА_6 на вулицю з приміщення кафе, та безпідставно погрожуючи побити ОСОБА_14 , наніс один удар кулаком в область живота останньому, після чого ОСОБА_15 схопив за куртку ОСОБА_14 , а останній з метою уникнення побоїв, почав вириватися, що було помітно ОСОБА_6 . Поведінка ОСОБА_15 викликала у ОСОБА_6 неприязнь до нього, за мотивами якої у нього виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_15 , шляхом нанесення останньому тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 діючи умисно та цілеспрямовано, бажаючи настання смерті ОСОБА_15 , умисно зі значною силою наніс ОСОБА_15 один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_15 впав на підлогу спиною та втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що своїми діями позбавить життя ОСОБА_15 , а також бажаючи настання таких наслідків, умисно наніс із значною силою лежачому на підлозі ОСОБА_15 два удари взутою у туфель ногою в життєво важливий орган - голову. Вважаючи свої дії достатніми для настання смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_6 залишив його на місці побиття без ознак життя та зник з місця скоєння злочину, а присутні в приміщенні магазину-кафе особи засвідчили відразу на місці побиття, після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , смерть ОСОБА_15 . Своїми умисними діями, направленими на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: синця та садна на правій виличній області, садна правої щоки, садна на правій боковій поверхні шиї, крововиливу в правому скроневому м`язі, крововиливу під м`яку мозкову оболонку в області лобних долів обох півкуль головного мозку. Згідно висновку судово-медичної експертизи №52 від 28.05.2012 року зазначені тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 є закрита тупа травма голови: набряк, забій головного мозку з крововиливами під м`яку мозкову оболонку.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, які визнав належними, достовірними і допустимими, встановив повністю доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Такими доказами суд визнав покази дані суду свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; покази оголошенні в судовому засіданні ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; протокол огляду місця події магазину-кафе ПП «Пустовіт» від 22.04.2012 року; протокол огляду місця події приміщення моргу при вилученні одягу з трупу ОСОБА_15 від 22.04.2012 року; протокол огляду місця події приміщенні моргу при огляді трупу ОСОБА_15 від 22.04.2012 року; протокол огляду місця події помешкання ОСОБА_6 при вилученні його одягу від 22.04.2012 року; протокол відтворення обстановки та обставин події за участю свідка ОСОБА_8 від 23.04.2012 року; висновок судово-медичної експертизи №52 від 28.05.2012 року, проведеної судово-медичним експертом Кіровоградського обласного бюро СМЕ; висновок додаткової судово-медичної експертизи №52«а» від 19.06.2012 року, проведеної судово-медичним експертом Кіровоградського обласного бюро СМЕ; висновок судово-психіатричної експертизи №229 від 25.05.2012 року; оглянутий одяг ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є приватним підприємцем і в с. Дорожинка Вільшанського району має магазин-кафе ПП «Пустовіт». 21.04.2012 року приблизно о 21.30 до магазину-кафе почала сходитись різна молодь із сіл на відпочинок, серед цієї молоді були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_29 . Близько 00 годин 30 хвилин вона помітила, як між ОСОБА_12 , який явно перебував у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_13 та ОСОБА_29 , які також того дня купували у неї алкогольні напої, виникла суперечка. Так, ОСОБА_12 , проходячи мимо ОСОБА_29 вдарив останнього кулаком у живіт. Після чого вона бачила, як ОСОБА_13 , який знаходився поруч, почав заступатись за Вінника, що саме робив ОСОБА_13 вона не помітила, оскільки біля прилавку було багато людей і ОСОБА_12 стояв спиною до неї. Далі вона помітила, що ОСОБА_12 впав на підлогу спиною і вона відразу підійшла і побачила, що ОСОБА_12 лежить без свідомості. В цей час поруч із ОСОБА_29 та ОСОБА_13 нікого не було, всі знаходились біля своїх столиків. Потім відвідувачі почали приводити до свідомості ОСОБА_12 , виносили на вулицю, обливали водою, після чого поклали на більярдний стіл та встановили, що він помер.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 22.04.2012 року близько 00 годин 30 хвилин відпочиваючи в магазині-кафе ПП «Пустовіт», яке розташоване в с. Дорожинка Вільшанського району, він помітив як ОСОБА_13 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_13 наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_12 , в результаті чого ОСОБА_12 впав на підлогу спиною, після чого ОСОБА_13 наніс ще два удари обутою ногою в область голови ОСОБА_12 . Після цього він допомагав відвідувачам кафе надавати першу допомогу ОСОБА_12 , який перебував без свідомості, його виносили на вулицю, обливали водою, а потім поклали на більярдний стіл та визначили, що він помер. Він бачив на обличчі ОСОБА_12 гематоми під оком та на шиї. Після цього тієї ночі він ОСОБА_13 в приміщенні магазину-кафе не бачив.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП «Пустовіт» в с. Дорожинка він помітив, як ОСОБА_13 наніс один сильний удар ногою в область голови по лежачому на підлозі ОСОБА_12 . Як опинився на підлозі ОСОБА_12 він не помітив. Вінник стояв поруч із ОСОБА_13 , коли той бив ногою по лежачому на підлозі ОСОБА_12 . Він бачив на обличчі ОСОБА_12 гематому під оком. Після цього відвідувачі кафе намагались привести ОСОБА_12 до свідомості, садили на стілець, виносили на подвір`я, але безрезультатно, після чого поклали його на більярдний стіл та констатували смерть ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП «Пустовіт», що в с. Дорожинка Вільшанського району вона помітила, як ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_29 і ОСОБА_13 та почав про щось з ними розмовляти. Після чого між ОСОБА_12 та ОСОБА_29 виникла суперечка. Потім вона помітила, що ОСОБА_13 наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_12 , в результаті чого він впав на підлогу без свідомості. Після цього вона бачила, як ОСОБА_16 намагалась заспокоїти ОСОБА_13 , а інші відвідувачі почали підходити до ОСОБА_12 та намагались привести його до свідомості, але безрезультатно.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що 22.04.2012 року близько 01 години, відпочиваючи в магазині-кафе ПП «Пустовіт», що в с. Дорожинка Вільшанського району, вона почула крики, обернулась та помітила, що ОСОБА_12 лежав на підлозі без ознак життя, поряд з ним стояв ОСОБА_13 у збудженому стані. Вона підходила до ОСОБА_13 , з яким перебуває в дружніх стосунках, та намагалась із ним порозмовляти, заспокоїти. Відвідувачі кафе почали підходити до ОСОБА_12 та намагались привести його до свідомості, але безрезультатно. Вона зателефонувала до швидкої медичної допомоги та викликала на місце події слідчо-оперативну групу Вільшанського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », що в с. Дорожинка Вільшанського району, він почув жіночі крики. Після чого вийшов із кабінки, де відпочивав, й побачив як інші відвідувачі піднімають з підлоги непритомного ОСОБА_12 та намагались його привести до тями, однак безрезультатно, після чого ОСОБА_12 помер.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП «Пустовіт», що в с. Дорожинка Вільшанського району, він почув крики. Після чого вийшов із кабінки, де відпочивав, й побачив як інші відвідувачі піднімають з підлоги непритомного ОСОБА_12 та намагаються його привести до тями, однак безрезультатно, після чого ОСОБА_12 помер.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП «Пустовіт», що в с. Дорожинка Вільшанського району, він почув, як в приміщенні кафе відбулась бійка. Але на це уваги не звернув та надалі залишався в кабінці. Приблизно через 15 хвилин він вийшов на вулицю щоб покурити та бачив без ознак життя на більярдному столі невідомого чоловіка.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що 22.04.2012 року о 01 годині, відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », він почув, як його мати ОСОБА_16 , виключивши музику, почала сварити ОСОБА_31 , який був у нетверезому стані, казала йому: «що ти робиш». Потім він та інші відвідувачі кафе підвівшись побачили на підлозі непритомного чоловіка, як він потім дізнався, це був той чоловік, який того дня проводив у кафе час з ОСОБА_32 . Вказав, що ОСОБА_13 стояв з правої сторони від непритомного хлопця, який лежав на підлозі, коли на нього почала кричати його матір ОСОБА_16 . Після цього відвідувачі кафе намагались привести до свідомості цього чоловіка, але він помер.

Свідок ОСОБА_24 , покази якої були оголошені в судовому засіданні, пояснила, що 22.04.2012 року близько 00 год. 30 хв. відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », яке розташоване в с. Дорожинка Вільшанського району, вона почула як хтось впав на підлогу. Після чого вона вийшла із кабінки, яка розташована в приміщенні даного кафе, щоб подивитись що трапилось. Помітила як відвідувачі кафе почали підходити до лежачого на спині чоловіка, який був без свідомості. Підійшовши ближче вона помітила, що то був той хлопець, з яким вона познайомилась у кафе того вечора. Відвідувачі кафе намагались привести до свідомості того хлопця, але він помер.

Свідок ОСОБА_25 , покази якого були оголошені в судовому засіданні, пояснив що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », що в с. Дорожинка Вільшанського району він почув жіночі крики. Після чого вийшов із кабінки, де відпочивав, й побачив як інші відвідувачі піднімають з підлоги непритомного ОСОБА_12 та намагаються його привести до тями, однак безрезультатно, після чого ОСОБА_12 помер.

Свідок ОСОБА_26 , покази якої були оголошені в судовому засіданні, пояснила, що 22.04.2012 року близько 00 годин 30 хвилин, відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », що в с. Дорожинка Вільшанського району, вона почула крики, обернувшись помітила як ОСОБА_33 відштовхнула ОСОБА_13 до барної стійки, при цьому казала йому заспокоїтись. Потім вона встала із-за столика та помітила, що ОСОБА_12 лежав на підлозі без ознак життя. Потім бачила як хтось із відвідувачів піднімав з підлоги непритомного ОСОБА_12 та намагались його привести до тями, однак безрезультатно, після чого ОСОБА_12 помер. Вказала, що ОСОБА_13 , коли приходив в кафе, часто створював конфліктні ситуації і коли вип`є був не контрольованим.

Свідок ОСОБА_27 , покази якої були оголошені в судовому засіданні, пояснила, що 22.04.2012 року близько 00 годин 30 хвилин, відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », що в с. Дорожинка Вільшанського району, вона почула, як хтось почав битись та впав на підлогу. Після чого вона через деякий час вийшла із кабінки, де відпочивала, та помітила що на більярдному столі лежав без свідомості невідомий їй чоловік, а ОСОБА_13 в цей час намагались заспокоїти, з цього вона зрозуміла, що ОСОБА_13 є причетним до бійки. Далі вона дізналась, що невідомий їй хлопець помер.

Свідок ОСОБА_28 , покази якої були оголошені в судовому засіданні, пояснила, що 22.04.2012 року близько 01 години відпочиваючи в магазині-кафе ПП « ОСОБА_30 », що в с. Дорожинка Вільшанського району, вона почула, як хтось почав битись, а власниця кафе в цей час намагалась заспокоїти відпочиваючих та голосно когось сварила. Після чого вона через деякий час вийшла із кабінки та помітила що на більярдному столі лежав без свідомості невідомий їй чоловік, а ОСОБА_13 намагались заспокоїти біля барної стійки. Далі вона дізналась, що невідомий їй хлопець помер.

Як зазначено у вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, відповідно до досліджених зібраних доказів по справі в їх сукупності, які є належними, достовірними і допустимими, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16.07.2013 року, вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції при винесенні вироку відносно ОСОБА_6 повно, всебічно та ретельно дав оцінку всім зібраним доказам по справі, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Будь-яких даних, які би ставили під сумнів достовірність зібраних органами досудового слідства та досліджених у судовому засіданні доказів, не виявлено.

Враховуючи зазначене, спростовуються доводи ОСОБА_6 про те, що його незаконно звинувачено та засуджено за вчинення вбивства.

Вирішуючи питання про те, чи ґрунтується вирок на таких завідомо неправдивих показаннях свідка, що породжує можливість перегляду цього вироку за нововиявленими обставинами та його скасування з прийняттям нового судового рішення в порядку ч. 1 ст. 467 КПК України, з підстав визначених п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, суд виходить зі слідуючого.

У відповідності до копії вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2016 року, який ухвалено на підставі затвердженої угоди про визнання винуватості між начальником Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_34 та ОСОБА_8 , останній визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. ОСОБА_8 визнав свою вину у тому, що 22 квітня 2012 року та 24 травня 2012 року під час досудового розслідування кримінальної справи за №18-3877 по факту умисного вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_8 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, при допиті в якості свідка дав слідчому покази про те, що він був очевидцем факту нанесення підозрюваним ОСОБА_6 ударів ОСОБА_15 , що мало місце 22 квітня 2012 року в магазині-кафе ПП «Пустовіт» по вул. Леніна, 2, в с. Дорожинка Вільшанського району Кіровоградської області, та повідомив всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення. 14 листопада 2012 року, під час судового розгляду в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області справи по факту умисного вбивства ОСОБА_15 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_6 , з метою притягнення останнього до кримінальної відповідальності, надав суду неправдиві відомості про те, що він бачив як ОСОБА_6 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_15 , після чого останній упав спиною та вдарився об підлогу, а потім ОСОБА_6 ударив ОСОБА_12 ще ногою. ОСОБА_8 03.11.2015 року звернувся до прокурора Кіровоградської області із заявою про надання ним завідомо неправдивих показань, під час допиту його в якості свідка на досудовому слідстві та при розгляді справи в суді по факту умисного вбивства ОСОБА_15 , та повідомив, що він не бачив, як ОСОБА_6 22 квітня 2012 року в магазині-кафе ПП «Пустовіт» по вул. Леніна, 2 в с. Дорожинка Вільшанського району наносив удари ОСОБА_15 .

Проаналізувавши досліджену копію вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2016 року, суд приходить до висновку, що з показів свідка ОСОБА_8 випливає, що він особисто не бачив, що саме ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_12 .

В той час, як зазначено вище, Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області при ухваленні вироку 02.04.2013 року, посилався не лише на покази свідка ОСОБА_8 , а також на покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які показали, що бачили як ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_12 , а тому такі докази є такими, які прямо вказують на обставини вчинення злочину ОСОБА_13 , що спростовує доводи засудженого та захисника про відсутність будь-яких прямих доказів вини ОСОБА_13 , окрім як показів свідка Кондуракє.

Таким чином завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_8 могли б бути підставою для перегляду вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року за нововиявленими обставинами, лише за обставин, якщо вони спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення по справі, однак вказаний вирок ґрунтувався не лише на одних показах свідка Кондуракє, але і за наявності інших переконливих доказів, що здобуті були судом під час розгляду справи, яким Новоукраїнським районним судом було дано відповідну оцінку, щодо їх належності, а тому покази свідка Кондуракє про те, що він не бачив, як ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_12 , самі по собі не могли впливати на обґрунтованість вироку та не викликали у суду сумнів у причетності та винуватості ОСОБА_13 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Твердження засудженого про те, що під час розгляду справи не було допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не можуть слугувати підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Доводи заяви ОСОБА_6 зводяться до незгоди з вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16.07.2013 року, що само по собі не може бути підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції не може перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, що властиве суду касаційної інстанції, який переглядає справи за касаційними скаргами, право на подачу якої передбачено Главою 32 КПК України, в тому числі право засудженого.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами та відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 .

При розгляді заяви, суд відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України, прийняв до уваги висновки, викладенні в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 05.07.2017 року, провів судові дебати, надав засудженому останнє слово та встановив, що потерпілий ОСОБА_35 на час розгляду заяви помер, тоді як встановлено про те, що у померлого ОСОБА_15 є син ОСОБА_36 , якому роз`яснено його право подати до суду заяву про залучення його до справи в якості потерпілого, що визначено ст. 55 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись частинами ст.ст. 110, ст.ст. 369, 372, 459-467 КПК України, суд -

постановив:
Залишити без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Голованівський районний суд Кіровоградської області.
Суддя: ОСОБА_1