Дата документу Справа № 337/257/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1126/17
Єдиний унікальний № 337/257/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003960, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

1) 09.12.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 КК України до 80 годин громадських робіт;

2) 05.09.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 1 місяць 8 днів. 12.10.2012 року відбув покарання;

3) 11.04.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт;

4) 14.03.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 20.04.2015 року знятий з обліку у зв`язку з відбуттям строку покарання;

5) 19.06.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185 ч.1 ст. 70 КК України до 4 місяців арешту. Звільнений 18.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

6) 10.10.2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту. 08.12.2016 року звільнений із Запорізького СІЗО у зв`язку із закінченням строку покарання,

7) 29.12.2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185 ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до 5 місяців арешту, який 29.03.2017 року апеляційною інстанцією скасовано, ухвалено новий вирок, яким засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185 ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до 6 місяців арешту. Зараховано на підставі ст. 72 ч.5 КК України у строк покарання строк тримання під вартою з 29.12.2016 року до 29.03.2017 року.

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 29.03.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період часу з 29.12.2016 року до 29.03.2017 року включно. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався. Строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 21 грудня 2016 року, о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, прибув до приміщення супермаркету «Сільпо», розташованого по проспекту Інженера Преображенського будинок 13 у місті Запоріжжі, звідки із полиці взяв пляшку віскі «Bushmills» об`ємом 0,35 л., вартістю 205 гривень 00 копійок, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», проте незаконні дії ОСОБА_7 були помічені охоронцями супермаркету, які зупинили останнього після того, як він пройшов через касову зону не оплативши товар, в результаті чого ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Крім того, 24 грудня 2016 року о 11 годині 55 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, прибув до приміщення супермаркету «Сільпо», розташованого по вулиці Хортицьке шосе будинок 30-а у місті Запоріжжі, звідки із полки взяв пляшку віскі «Jameson» об`ємом 0,5 л., вартістю 252 гривні 08 копійок, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», проте незаконні дії ОСОБА_7 були помічені охоронцями супермаркету, які зупинили останнього після того, як він пройшов через касову зону не оплативши товар, в результаті чого ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 не оспорюючи фактичні обставини правопорушень, доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій, вважає, що вирок відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції недостатньо враховано кількість епізодів вчинених умисних корисливих злочинів, його неодноразове притягнення упродовж 2016 року до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок та замахів на крадіжки алкогольних напоїв, що свідчить про безпідставність застосування принципу поглинення покарань за злочини, тому у суду були всі підстави для призначення більш суворого покарання. Також судом не враховано, що обвинувачений будь-яким суспільно корисною працею не займався та не займається, а продовжує вчиняти кримінальні правопорушення. Таким чином, прокурор вважає, що мета покарання досягнута не була, що свідчить про необхідність призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання.

Крім того, при призначенні покарання судом першої інстанції не прийнято рішення про залік відбутого покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2016 року у вигляді 5 місяців арешту до загального строку покарання, яке увійшло до загального строку покарання за вироками від 29.12.2016 року та 20.04.2017 року.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2017 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі. Зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк тримання під вартою ОСОБА_7 під вартою з 29.12.2016 року до 29.03.2017 року та строк покарання, відбутий за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2016 року у вигляді 5 місяців арешту.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, яка вважала, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Колегією суддів апеляційної інстанції, у межах апеляційної скарги, перевірені законність і обґрунтованість вироку. Обсяг обвинувачення, кваліфікація ніким з учасників процесу не оскаржується.

При призначенні обвинуваченому покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу винного, умови його життя, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Доводи прокурора про те, що суд не взяв до уваги кількість вчинених кримінальних правопорушень, і відомості про особу обвинуваченого (те що не працює, вчинив замах на крадіжку алкогольних напоїв) є необґрунтованими адже усі ці обставини були враховані судом.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням того, що обвинуваченим було вчинено два епізоди замаху на злочин середньої тяжкості, сума збитку вразі в`янення крадіжок не перевищувала 500 грн., ОСОБА_7 визнав повністю свою вину, розмір призначеного судом покарання в повній мірі відповідав вимогам ст.65 КК України.

Судом при призначенні остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, хоча і не зазначено про це у вироку, але фактично застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і зараховано час фактичного відбутого покарання за попереднім вироком. Застосований принцип не суперечить положенням ч.4 ст.70 КК України, і на переконання колегії суддів судом було застосовано правильно.

Крім того на час апеляційного перегляду провадження, щодо ОСОБА_7 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 8 серпня 2017 рокуухвалено обвинувальний вирок, яким призначено остаточне покарання на підставі ст.71 КК України з урахуванням оскаржуваного вироку.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4