Справа № 551/56/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
30 січня 2017 року селище Шишаки
Слідчий суддя Шишацького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
Клопотання мотивоване наступним.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні 28 січня 2017 року близько 02-30 год. поблизу кафе «Мілена» по вул. Кирила Осьмака, 78 в с. Шишаки Шишацького району Полтавської області незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_7 шляхом, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка події ОСОБА_8 , які прямо вказують на ОСОБА_5 , як на особу, що скоїла даний злочин.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 289 КК України. 28 січня 2017 року його повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину та затримано в порядку ст. 208 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання його спробам ухилитися від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідка чи вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою мотивовано слідчим в клопотанні та безпосередньо в судовому засіданні тим, що останній хоча в силу ст. 89 КК України є особою яка не має судимості, але раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не має стійких соціальних зв`язків та місця роботи.
Дослідивши матеріали кримінального провадження додані до клопотання, заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав перелічених у клопотанні, підозрюваного та його захисника, які просили суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, наголошуючи на недоведеності вини та відсутності підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим, наведені у ньому доводи знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а отже воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, починаючи від найбільш м`якого, яким є особисте зобов`язання та закінчуючи найбільш суворим запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання процесуальним ризикам, вичерпний перелік яких наводиться у п.п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Такими ризиками є спроби:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як слідує із наданих суду та перевірених в ході засідання матеріалів кримінального провадження, зокрема даних протоколу огляду на місці виявлення викраденого автомобіля від 28.01.2017 року, показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка події ОСОБА_8 , які безпосередньо вказали на раніше їм знайомого ОСОБА_9 , як на особу, що вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом з застосуванням насильства по відношенню до його володільця, останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Як вбачається з пояснень потерпілого, свідка, а також з висновку Шишацької ЦРЛ № 14 від 28.01.2017 за результатами медичного огляду ОСОБА_5 на стан сп`яніння під час вчинення інкримінованих йому дій він знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.31).
Окрім вищевказаної обставини про схильність ОСОБА_5 до зловживання алкогольними напоями свідчить той факт, що 28 жовтня 2016 року його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП за розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях, що підтверджується роздруківкою АІПС «АРМОР» та особистими поясненнями підозрюваного (а.с26).
В силу ст. 89 КК України ОСОБА_5 , є раніше не судимою особою. В той же час вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 17.01.2011 він засуджувався за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнений 31.08.2011 в зв`язку з актом амністії.
29 січня 2016 року ОСОБА_5 . Шишацьким відділенням поліції пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 03.02.2016 провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 284 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від підтримку обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення. (а.с. 27).
Відповідно до приписів п. 6 ч.1 ст. 178 КПК України вказані обставини слідчий суддя враховує, як такі, що негативним чином впливають на репутацію підозрюваного та свідчать про наявність, передбаченого ст. 177 КПК України ризику у вигляді можливості вчинення підозрюваним нового злочину.
З пояснень підозрюваного та матеріалів справи вбачається, що він не має міцних соціальних зв`язків, що можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку протягом досудового розслідування та судового розгляду, зокрема на даний час обвинувачений не одружений та не перебуває у фактичних шлюбних стосунках з жодною жінкою, з його пояснень на даний час, тимчасово, до закінчення опалювального сезону проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_2 , але згідно довідки-характеристики Шишацької селищної ради від 30.01.2016 року № 265 ОСОБА_5 зареєстрований та проживає один за адресою АДРЕСА_1 (а.с.32).
З пояснень самого підозрюваного вбачається, що його неповнолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю та переважно знаходиться на її утримані. За рішенням суду з ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дитини, але з їх виплати він має заборгованість.
Таким чином доводи підозрюваного про перебування у його на утриманні неповнолітньої дитини, слідчий суддя до уваги приймає частково, але не вважає даний факт таким, що зможе в повній мірі запобігти переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.
Доводи ОСОБА_5 про те, що його матір потребує сторонньої допомоги жодними належними доказами не підтверджуються та попри диспозитивність та змагальність кримінального процесу стороною захисту не надавались.
Крім того, будучі працездатним та маючі вищу освіту, підозрюваний не працює, відомості про його перебування на обліку в районному центрі зайнятості як особи, що здійснює пошук роботи, стороною захисту суду також не надавались.
Таким чином, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину в сукупності з відсутністю у нього міцних соціальних зв`язків на території Шишацького району Полтавської області, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти наявним процесуальним ризикам, дають слідчому судді достатні підстави дійти висновку про наявність такого ризику, як можливість ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування.
Крім того з огляду на характер вчиненого злочину, об`єктивна сторона якого виразилась у заволодінні транспортним засобом шляхом вчинення насильства по відношенню до його законного володільця, вчинення протиправних дій у стані алкогольного сп`яніння, те, що протягом останнього року ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти особи (ч.1 ст. 122 КК), а кримінальне провадження за даним фактом було закрито за нереабілітуючою обставиною - на підставі п. 7 ч.1 ст. 284 КПК, слідчий суддя не виключає можливість застосування підозрюваним ОСОБА_5 впливу на потерпілого та безпосереднього свідка злочину.
В той же час відмова потерпілого чи свідка від наданих показань або їх зміна під тиском чи іншим впливом з боку підозрюваного зможуть суттєво перешкодити встановленню істини у справі, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд, що розглядає кримінальне провадження по суті, може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу (допит слідчим суддею).
Таким чином, врахувавши обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, зокрема його негативну репутацію та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, слідчий суддя вважає, що наявні всі приводи та підстави для застосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та не зможе в повній мірі запобігти процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, як то можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, переховування його від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному правопорушенню шляхом впливу на потерпілого чи свідка.
Доводи захисника про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину на момент обрання йому запобіжного заходу є недоведеною слідчий суддя до уваги не бере, оскільки згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Тобто доведення вини підозрюваного (обвинуваченого) на даній стадії досудового розслідування не вимагається, а при прийнятті рішення слідчим суддею поміж іншого враховується саме обґрунтованість пред`явленої особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
В даному випадку обґрунтованість підозри та правильність кваліфікації кримінального правопорушенням органами досудового розслідування у слідчого судді сумніву не викликає з мотивів наведених вище.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Згідно п.п. 1-2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, враховуючи встановлені судом обставини, що свідчать про наявні процесуальні ризики та негативним чином характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає недоцільним обрання обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 183 184, 186, 192, 194 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, взявши його під варту негайно в залі суду.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 08 год. 55 хв. 28 січня 2017 року.
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.
Датою закінчення дії цієї ухвали є 28 березня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органами Національної поліції.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_11 Сиволап