Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/394/17
Номер провадження: 1-кп/511/91/17
06 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про подовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23.02.2017 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.
На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений Роздільнянським районним судом в період перебування кримінального провадження в суді.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 терміном на 2 місяці на період судового розгляду справи, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого щодо малолітньої особи. Вважає, що наявні всі підстави для утримання обвинуваченого під вартою, так як він , перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків.
Представники малолітньої потерпілої ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому захисник звернув увагу суду на те, що розгляд кримінального провадження на завершальній стадії, при цьому ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому на даний час відпали. По справі досліджені докази, обвинувачений дав свідчення в суді.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілої, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити, а обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Висновок суду обґрунтовується наступним.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 утримується під вартою по даному кримінальному провадженню з 2015 року, за даним складом суду рахується з часу надходження справи на новий розгляд після скасування попереднього вироку судом апеляційної інстанції з 23.02.2017 року.
Відповідно до п.п.3,4 та 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду за прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим ст.177 цього Кодексу
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п"ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд вважає, що на час розгляду даного клопотання не змінилися обставини, на які суд вказував раніше, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, зокрема в частині можливості обрання обвинуваченому ОСОБА_4 більш м"якого запобіжного заходу.
Наявність лише родинних зв"язків на території України не дає суду можливості обрати ОСОБА_4 більш м"який запобіжний захід, так як для цього потрібно сукупність умов, яких вимагає закон, щоб можливо було обрати дієвий запобіжний захід.
Із наданих суду документів, що посвідчують особу, ОСОБА_4 не має місця реєстрації на території України, в тому числі в Роздільнянському районі Одеської області, не має власного майна та житла.
Тому повторно суд приходить до висновку, що підстав для обрання для обвинуваченого запобіжного захисту у виді домашнього арешту, яких вимагає процесуальний закон, не має.
До затримання ОСОБА_4 проживав в с. Новоселівка Роздільнянського району Одеської області разом з ОСОБА_7 та її трьома неповнолітніми дітьми і по даній справі звинувачується у вчиненні злочину відносно одного із них. Діти проживають з матір"ю, а тому обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід за адресою проживання його сім"ї неможливо.
І в даному випадку, суд вважає, що ця обставина є вирішальною при подовженні ОСОБА_4 терміну тримання під вартою, так як до винесення судового вердикту суд вважає за необхідне обмежити контакти обвинуваченого з малолітньою потерпілою.
Дані обставини приводять суд до висновку, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, може переховуватись від суду і обрати відносно нього інші більш м"які запобіжні заходи не можливо, так як необхідних умов їх обрання не має.
На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про подовження терміну тримання під вартою обвинуваченому, - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, - у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21 на строк 60 (шістдесят) днів - до 04.01.2018 року включно.
Копію ухвали направити в Одеську установу виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21 - для виконання, прокурору Роздільнянського місцевої прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1