Справа №635/97/18
Провадження №1-кс/635/40/2018
УХВАЛА
05 січня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 03.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 відносно якого 30.11.2016 до Харківського районного суду Харківської області направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 358 КК України, який на даний час не розглянуто, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у скоєнні корисливого злочину за наступних обставин.
Так, 03 січня 2018 року приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні в Свято-Різдво-Богородичному храмі, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Л. Українки, 2/50, діючи протиправно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, керуючись прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, дочекавшись доки працівники храму та прихожани підуть з церкви, в цей час сховавшись в клиросі на другому поверсі. Потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до двох дерев`яних скриньок з грошовими коштами пожертвуваними прихожанами на даний храм, де за допомогою викрутки та розвідного ключа пошкодив внутрішній замок та зірвав кришки зі скриньок, звідки таємно викрав грошові кошти у формі банкнот та монет. Після чого, ОСОБА_4 пішов в алтар та в цей час спрацював сигнал тривоги охоронюваного об`єкту, однак, ОСОБА_4 побачив на столі картонну коробку, з якої також викрав грошові кошти у формі банкнот та монет, тим саме вчинив крадіжку грошових коштів на загальну суму в розмірі 5087 грн. 25 коп. Проте, ОСОБА_4 , з причин, що не залежали з його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, через те, що до приміщення храму ввійшли двоє поліцейських ГР Зміївського РВ управління поліції охорони в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_7 та старший сержант поліції ОСОБА_8 і працівник храму ОСОБА_9 , які затримали ОСОБА_4 у приміщенні храму.
Вказана подія була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 від 03.01.2018.
03 січня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі ст. 208 КПК України.
04 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся.
05 січня 2018 року слідчий Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Оцінюючи наведені в клопотанні слідчого доводи в їх сукупності, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який ні де не працює, законних джерел заробітку не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, який за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а також враховуючи ту обставину, що інкримінований йому злочин вчинено під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням останнього за ч.3 ст.185, ч.1 ст.358 КК України, яке перебуває у провадженні Харківського районного суду Харківської області та на даний час не розглянуто, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, ані слідчим у своєму клопотання, ані прокурором в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх на те підстав, а тому слідчий суддя не приймає його до уваги. Проте, недоведеність даного ризику не спростовує обґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Більш того, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, а саме, п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07, де зазначено: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний заходів у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування: забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 17620, 00 гривень (1762,00 х 10 = 17620,00).
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 03.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарання управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) на 60 днів - до 05 березня 2018 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 17620,00 гривень (сімнадцять тисяч шістсот двадцять гривень 00 копійок), які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1