УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 092 22 за ч. 3 ст. 185 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 з погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 092 22.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні за яким встановлено, що 03.08.2017 група невідомих осіб незаконно проникла до приміщень офісів АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 4, 5 по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно, що належить ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема, ноутбуки та грошові кошти.

У подальшому за підозрою у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень затримані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Під час проведення 03.08.2017 огляду місця проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено два медичні шприци ємкістю 5 мл., заповнені рідиною, три ампули з написом «вода для ін`єкцій», викрутка, ліхтарик, стартові пакети «Лайфселл» та «Київстар».

На думку слідчого, вилучене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, останній просив накласти на це майно арешт з метою забезпечення його схоронності.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність ознак кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Абзацом другим вказаної норми визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим доведено, що речі, на які ініційоване накладення арешту, були засобами вчинення кримінального правопорушення та містять на собі його сліди.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказані речі є доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 092 22 арешт на:

- два медичні шприци ємкістю 5 мл., заповнені рідиною;

- три ампули з написом «вода для ін`єкцій»;

- викрутку;

- ліхтарик;

- стартові пакети «Лайфселл» та «Київстар».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1