Справа № 369/3613/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/244/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 11.04.2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 28 березня 2018 близько 09 години 40 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, він, діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття вікна проникли до будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , де реалізовуючи свій злочинний умисел та діючи узгоджено, погрожуючи ОСОБА_20 застосуванням заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень предметами, тобто з погрозою насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а також застосовуючи фізичну силу, в результаті якої потерпіла ОСОБА_20 отримала тілесні ушкодження, заволоділи грошовими коштами в сумі 50 000 грн., після чого з вказаним майном з місця вчинення злочину зникли, обернувши таким чином його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_19 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Того ж дня, в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України /а.п. 29-31/.
29 березня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України /а.п.40-42/.
30 березня 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2018 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено та до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Своє рішення суд мотивував тим, що слідчим та прокурором не наведено доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.ст. 177,178 КПК України, прийшов до переконання про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою клопотання заступника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити і застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду про недоцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були зроблені судом першої інстанції без належної оцінки обставин кримінального провадження і доводів клопотання слідчого в порушення вимог КПК України. Прокурор зазначає, що в тексті оскаржуваної ухвали вказано, що підозра щодо ОСОБА_7 є обґрунтованою, відповідає вимогам закону та практиці Європейського суду з прав людини, однак, судом не було перевірено наявності ризиків, на які посилався слідчий у своєму клопотанні. Зокрема, на думку прокурора, не враховано ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтований тим, що підозрюваний не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності. Окрім того, на думку прокурора, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки місцезнаходження викрадених коштів досі не встановлено. Також апелянт вказує, що підозрюваний може впливати на потерпілих, свідків або інших осіб у кримінальному провадженні, оскільки йому достеменно відомо місце проживання потерпілих. Також прокурор зазначає, що існують сумніви щодо упередженості судді ОСОБА_21 , оскільки щодо оформлення права власності на будинок АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в порядку цивільного судочинства триває судовий спір, який розглядається вказаним суддею.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора. Свою позицію обґрунтовує тим, що в апеляційній скарзі прокурор порушує вимоги ст. 6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, якими встановлено презумпцію невинуватості. Окрім того захисник зазначає, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалах не доведено наявності ризиків, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор.
Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої ним апеляційної скарги; захисника та підозрюваного, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, в апеляційній скарзі прокурора як ризик, передбачений ст. 177 КПК України вказано, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В обґрунтування вказаного ризику прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності.
Разом з тим, вказаний ризик спростовується матеріалами провадження.
Зокрема, ОСОБА_7 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 /а.п. 56/, однак на даний час проживає за адресою АДРЕСА_3 . Вказана адреса була встановлена самими органами слідства, оскільки зазначена в повідомленні про підозру /а.п. 40/.
ОСОБА_7 одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданими захисником суду апеляційної інстанції документами.
У своїй сукупності, вказане свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а сама міра ймовірного покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, не є вирішальною при встановленні вказаного прокурором ризику.
Що стосується ризиків знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, то з цього приводу слід зазначити наступне.
Захисником ОСОБА_8 , в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у потерпілої ОСОБА_19 було відібрано пояснення, відповідно до яких 28 березня 2018 року в першій половині дня їй повідомили, що невідомі їй раніше особи проникли на подвір`я та в будинок АДРЕСА_1 , в якому вона проживає разом із своєю родиною. Прибувши на місце в будинку вона виявила відсутність 50 000 грн., про що повідомила слідчого під час допиту 28 березня та 29 березня 2018 року. Однак, 30 березня 2018 року, переглянувши вміст шафи, вона виявила серед одягу вказані кошти, про що в той же день повідомила слідчого.
Оскільки ОСОБА_7 діяв як представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», вказані заяви стосуються і його дій.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ризики незаконного впливу на потерпілих є недоведеними у зв`язку з їхньою позицією, вказаною вище, а можливість приховання, переховування чи спотворення речей відпала у зв`язку з виявленням зниклих грошових коштів.
Що стосується посилання на упередженість слідчого судді ОСОБА_21 , то за наявності обставин, які викликали у прокурора сумніви, він не був позбавлений права, в порядку ст. 80 КПК України, заявити відвід, однак він цим правом не скористався. У зв`язку з наведеним, колегія суддів розцінює подібні посилання як домисли.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 26 травня 2018 року залишити без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4