ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3813/17
провадження № 1-кп/753/550/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0010552 від 17.09.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.09.1996 Подільським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

-17.02.1998 Яготинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

-05.04.2000 Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

-17.09.2003 Яготинським районним судом Київської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці;

-14.04.2005 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці;

-18.11.2014 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців, 06.04.2016 звільнений Ірпінським міським судом Київської області з Бучанської ВК №85 за відбуттям строку покарання ;

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2016 у вечірній час ОСОБА_7 разом із своїми друзями знаходилися в приміщенні кафе «Вирлиця», розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Ревуцького, 31, де спільно вживали алкогольні напої, та під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 побачив на столику біля барної стійки ноутбук моделі «Aser», чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , та в цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, 16.09.2016 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 повернувся до приміщення кафе «Вирлиця», розташованого за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що бармен кафе тимчасово вийшла із залу кафе, а відвідувачі відсутні, шляхом вільного доступу, таємно викрав сумку вартістю 500 грн., в якій знаходився ноутбук моделі «Aser» чорного кольору, вартістю 3 500 грн. та мікрофон «Shorbeta 58 А» вартістю 6 000 грн., який належить ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
14.01.2017 близько 00 години 50 хвилин ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за розбій, перебуваючи неподалік ломбарду «Скарбниця», який розташований по вулиці Декабристів, 2-а, у місті Києві, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, здійснив розбійний напад на ОСОБА_5 .

Так, 14.01.2017 близько 00 години 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік ломбарду «Скарбниця», який розташований по вулиці Декабристів, 2-а у місті Києві, побачивши ОСОБА_5 , який вийшов із зазначеного ломбарду, маючи на меті заволодіти його майном, із застосуванням предмета, схожого на ніж, обігнавши ОСОБА_5 за його напрямком руху та повернувшись до нього лицем, дістав рукою з кишені куртки предмет, схожий на ніж та, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, висловив вимогу щодо передачі йому грошових коштів, які належать ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_5 , сприймаючи зазначений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, що схожий на ніж та реально усвідомлюючи дії ОСОБА_7 , як небезпечні для власного життя чи здоров`я, дістав з кишені грошові кошти у сумі 970 гривень та віддав ОСОБА_7 на його вимогу.

Після чого, ОСОБА_7 заволодівши грошовими коштами, з місця вчинення злочину зник, але невдовзі був затриманий працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_7 здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 16.09.2016 у вечірній час він зайшов у приміщення кафе «Вирлиця», яке розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Ревуцького, 31. В цей час в приміщенні кафе були відсутні будь-які особи. На столі біля барної стійки він помітив сумку від ноутбука. Скориставшись відсутністю людей, він підійшов до барної стійки та забрав сумку. В сумці знаходився ноутбук та мікрофон, які він в подальшому продав на радіоринку. 14.01.2017 після опівночі він замовив автомобіль таксі, який під`їхав до буд. АДРЕСА_2 , де він його очікував. З автомобіля вийшов потерпілий ОСОБА_5 та направився в ломбард, після чого вийшов з ломбарду, підійшов до автомобіля таксі та розрахувався грішми з водієм. Після того, як потерпілий відійшов від автомобіля, він підійшов до нього та став вимагати віддати йому грошові кошти, при цьому демонструючи в руках ніж. Потерпілий не вчиняючи спротиву одразу віддав йому гроші, після чого він сів в таксі та поїхав в бік вул. Харківське шосе, де був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього ніж та частину грошових коштів, належних потерпілому ОСОБА_5 . Також додав, що він не мав умислу наносити ножем потерпілому тілесні ушкодження, а лише мав на меті налякати його. У скоєному щиро покаявся. Цивільний позов визнав повністю.

Вина обвинуваченого в об`ємі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що він працює в кафе «Вирлиця», яке розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Ревуцького, 31, де 13.09.2016 він залишив належні йому сумку з ноутбуком «Aser» та мікрофоном «Shorbeta 58 А» за барною стійкою в приміщенні цього кафе. Відсутність зазначених речей він виявив 15.09.2016 р., після чого на його прохання директор кафе надала йому відеозапис, де він впізнав обвинуваченого, який декілька разів відвідував зазначений розважальний заклад, після чого в цей же день він викликав працівників поліції. Приблизно через тиждень він виявив ОСОБА_7 , якого впізнав на відео, та який написав йому письмову розписку про зобов`язання повернути викрадені ним речі, після чого він викликав працівників поліції, які затримали ОСОБА_7 , але в подальшому відпустили.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що у зв`язку із потребою в грошових коштах 14.01.2017 після опівночі він зайшов до ломбарду «Скарбниця», який розташований по вулиці Декабристів, 2-а. В ломбард також зайшов обвинувачений, який щось роздивлявся в приміщенні. Він заклав в ломбарді належний йому мобільний телефон, та взамін отримав грошові кошти в розмірі 1000 грн., після чого він вийшов з ломбарду, розрахувався з водієм таксі, на автомобілі якого він приїхав до ломбарду, сплативши йому 30 грн., після чого відійшов від автомобіля декілька метрів. В цей час до нього підбіг обвинувачений та став вимагати у нього грошові кошти, погрожуючи ножем. Злякавшись, він віддав обвинуваченому грошові кошти в сумі 970 гривень, після чого обвинувачений разом з невідомою особою сіли до автомобіля таксі, з водієм якого він щойно розрахувався, та поїхали в невідомому напрямку. Після цього він викликав працівників поліції, які за його допомогою виявили обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що він брав участь в якості понятого при огляді обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого у обвинуваченого був вилучений ніж та грошові кошти, які зі слів потерпілого останній надав обвинуваченому на його погрозу в противному випадку застосувати цей ніж.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм служби таксі. 14.01.2017 після опівночі він підвіз потерпілого ОСОБА_5 до ломбарду «Скарбниця», який розташований по вулиці Декабристів, 2-а. Потерпілий, зайшовши в приміщення ломбарду, мав намір повернутись та розрахуватись з ним за послуги перевезення. Поки він очікував потерпілого в автомобілі, до нього підійшли четверо невідомих осіб, у тому числі обвинувачений, та попросили їх підвезти, на що він відповів, що чекає клієнта, який має розрахуватись з ним. Після цього обвинувачений зайшов до ломбарду, та вийшов з ломбарду одразу за потерпілим. Коли потерпілий розрахувався з ним, сплативши 30 грн. за послуги таксі, він підійшов до вищезазначених осіб, та повідомив, що потерпілий вже з ним розрахувався та вони можуть сідати в автомобіль. В цей час обвинувачений попросив зачекати та підійшов до потерпілого, який в цей час знаходився неподалік, та став з ним розмовляти. В цей час він помітив, що обвинувачений продемонстрував потерпілому якийсь предмет, та той злякався і відсторонився від обвинуваченого, після чого щось дав в руки обвинуваченому. Після цього обвинувачений повернувся до автомобіля таксі та повідомив, що взяв у потерпілого 50 грн. Після цього він відвіз вказаних осіб разом з обвинуваченим до місця призначення, та через деякий час був зупинений працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_10 , інспектор патрульної поліції, в судовому засіданні пояснив, що 14.01.2017 після опівночі він в складі екіпажу патрульної поліцї по радіозв`язку отримав орієнтування про скоєння пограбування. Шляхом патрулювання на перехресті вул. Тростянецької та вул. Харьківське шосе він помітив двох підозрілих осіб, яких він зупинив для перевірки та встановлення особи. Серед цих осіб був обвинувачений, у якого при поверхневому огляді був виявлений предмет, схожий на ніж, після чого на місце прибув допоміжний екіпаж патрульної поліції та слідчо-оперативна група, яка вилучила у обвинуваченого ніж.

Крім показів потерпілих та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

З протоколу огляду відеозапису від 18.10.2016 р., вбачається, як обвинувачений вчинив викрадення належного потерпілому ОСОБА_4 майна, а саме ноутбуку з мікрофоном з приміщення кафе «Вирлиця» за епізодом від 16.09.2016 р. /а.с.104-109/.

Відповідно до довідки вартості викраденого майна, сукупна вартість належного потерпілому ОСОБА_4 майна становить 10 000 грн. /а.с.112/.

Згідно з протоколу огляду місця події від 14.01.2017 р. ОСОБА_7 14.01.2017 р. був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього ніж та грошові кошти в сумі 50 грн. /а.с. 114-116/.

Відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання від 14.01.2017 р. свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 14.01.2017 р. здійснила розбійний напад на потерпілого /а.с. 121-124/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у вступній частині вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення переважно корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, страждає на хронічний гепатит та ВІЧ інфекцію У1 кл.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України, судом визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого на підставі ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину, оскільки встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий 17.09.2003 Яготинським районним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2014 р. за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ст. 395 КК України, які є умисними некорисливими злочинами, та які не утворюють повторність із вчиненими обвинуваченим злочинами, передбаченими ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 187 КК України, а також скоєння злочину у стані алкогольного спьяніння за першим епізодом обвинувачення.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, розмір матеріальних збитків, спричинених злочинами, які обвинуваченим не були відшкодовані потерпілим, позицію потерпілих, які залишили на розсуд суду питання щодо обрання обвинуваченому міри покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає зарахуванню час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 14.01.2017 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову, суд враховує наступне.

Потерпілим ОСОБА_11 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Обвинувачений визнав цивільний позов потерпілого в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що матеріальна шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 10000 грн. підлягає відшкодуванню обвинуваченим в повному обсязі, як особою винною у вчиненні злочину.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обговорюючи доведеність позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди на суму 5 000 грн., враховуючи вищенаведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість повного задоволення позову в цій частині.

Таким чином з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 15 000 гривень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від призначеного покарання та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 187 КК України 8 /вісім/ років позбавлення волі із конфіскацією усього належного обвинуваченому на праві власності майна.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 8 / вісім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з 14.01.2017 року

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 14.01.2017 р по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 15000 /п`ятнадцять тисяч/ гривень.
Речові докази:
-Диск «DVD-R» з відеозаписом - залишити в матеріалах справи;
- ніж, який перебуває в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві знищити;
-грошові кошти в сумі 50 грн., які перебувають в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві повернути потерпілому ОСОБА_5 ;
-мобільний телефон «Нокіа», який перебуває в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1