Справа № 209/4067/16-к
Провадження № 1-кп/209/87/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.02.2007 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 186, ч.2 ст.125, 70, 104, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2
роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком на 2 роки;
- 21.11.2007 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186, 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання 1 рік за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.02.2007 року, до відбуття 3 роки позбавлення волі;
- 31.05.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання 6 місяців за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.11.2007 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 14.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком на 3 роки;
- 27.05.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.07.2015 року, до відбуття призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , ПОВТОРНО, 06.02.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного павільйону, розташованого на території ринку «Дніпро», що навпроти буд. № 67 по просп. Перемоги в м. Кам`янському, побачив на стільці біля входу до вказаного приміщення поліетиленовий пакет чорного кольору із чужим майном, який належав раніше незнайомому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, ОСОБА_4 , 06.02.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи у вказаному місці, забрав зі стільця вищевказаний поліетиленовий пакет, в якому знаходились гаманець чорного кольору (майнової вартості для потерпілого не становить) з грошовими коштами у сумі 1140,00 (одна тисяча сто сорок) гривень та банківською картою, продукти харчування та інше майно потерпілого ОСОБА_6 , яке майнової вартості для останнього не становить. Заволодівши вказаним майном потерпілого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищезазначене викрадене майно, залишив приміщення вказаного торгівельного павільйону, намагаючись залишити місце вчинення злочину, але в цей момент був помічений потерпілим ОСОБА_6 , який бачив викрадення власного майна та, намагаючись зашкодити вчиненню кримінального правопорушення, почав наздоганяти та кликати ОСОБА_4 , вимагаючи від останнього зупинитись та повернути майно. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме вищевказаного поліетиленового пакету з майном потерпілого. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, відкрито, із корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, при цьому, їх суспільну небезпечність, ОСОБА_4 , не зупинився на вимогу потерпілого ОСОБА_6 , та разом із вищевказаним викраденим майном потерпілого, побіг у напрямку 11-го мікрорайону лівобережної частини м. Кам`янського, тим самим залишив місце вчинення злочину та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим. Таким чином, дії ОСОБА_4 , розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілим ОСОБА_6 , проте, незважаючи на це, були продовжені ОСОБА_4 з метою заволодіння і отримання реальної можливості розпорядження викраденим майном. Викраденим майном ОСОБА_4 у подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 1140,00 (одна тисяча сто сорок) гривень.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі, цивільний позов не заявляв.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме зазначив те, що він повторно, 06.02.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного павільйону, розташованого на території ринку «Дніпро», що навпроти буд. № 67 по просп. Перемоги в м. Кам`янському, побачив на стільці біля входу до вказаного приміщення поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходились гаманець чорного кольору з грошовими коштами у сумі 1140,00 грн. та банківською картою, продукти харчування та інше майно, що належало потерпілому ОСОБА_6 . Після того, як потерпілий намагався перешкодити йому, голосно окликнувши обвинуваченого, він не зупинився на його вимогу та побіг із викраденим майном у напрямку 11-го мікрорайону лівобережної частини м. Кам`янського. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся, висновки для себе зробив, просив суд суворо його не карати.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, захисника обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.2 а.п. 36), не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра (т.2 а.п.35), за місце мешкання характеризується позитивно (т.2 а.п.34).
Щире каяття, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
У відповідності до п.2 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
З урахуванням викладеного, обставин і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення полі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, а остаточне покарання призначити за вимогами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2016 року, оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до засудження за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2016 року.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376, 393, 395 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 18.03.2016 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази: пластикова картка банку "Приват-Банк" № НОМЕР_1 та пакет з макаронними виробами, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1