Справа № 177/6/18
Провадження № 1-кп/177/64/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000524 від 27.06.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області, освіта базова середня, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 23.06.2017 року у вечірній час доби близько 23.00 год., реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, прийшов до гаражу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 , та скориставшись відсутністю очевидців, шляхом зламу замку проник до приміщення вказаного гаража, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: таємно викрав б/в радіатор для автомобілю ВАЗ 2109, в зборі, вартістю 383 грн. 33 коп. (триста вісімдесят три гривні 33 копійки.), б/в чотири титанових дисків R-13, марки «GLL», вартістю 3012,50 грн. (три тисячі дванадцять гривень 50 копійок.).

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4138 від 18.12.2017, матеріальну шкоду на загальну суму 3395,83 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, не оспорював фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення злочину та викраденого майна. Пояснив, що 23.06.2017 року знаходився в с. Красівське, де проживають його батьки. У вечірній час доби близько 23.00 год. під час прогулянки, проходив біля гаражу, який належить ОСОБА_5 та в нього виник умисел вчинити крадіжку. З цією метою він за допомогою каменю, який лежав поруч з гаражем, збив навісний замок та проник в середину гаражу, звідки викрав 4 титанові диски і радіатор. Після чого прикрив ворота гаражу, а викрадені речі переніс спочатку в посадку неподалік гаражу, а потім додому до батьків. Пізніше він перевіз викрадене майно за своїм місцем проживання в м. Кривий Ріг. Викрадений радіатор він встановив на свій автомобіль, а 4 титанові диски віддав під залог знайомому. Приблизно через місяць після вказаних подій до нього додому прийшли працівники поліції, які з його дозволу оглянули територію його домоволодіння. За їх телефонним дзвінком прибув ОСОБА_5 та впізнав належний йому радіатор, який він відразу ж повернув. Через деякий час він привіз ОСОБА_5 і повернув титанові диски. Більше із вказаного гаражу він нічого не взяв, все викрадене ним майно повернув потерпілому. В скоєному розкаюється, просить строго його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 26.06.2017 року о 15.00 год. він приїхав до свого гаражу по АДРЕСА_3 та помітив, що розігнута скоба навісного замку, який залишився висіти на воротах. При огляді гаражу він виявив відсутність речей, а саме: автомобільний радіатор, чотири титанові диски, акумулятор, генератор, динаміки, задня полка, два шрузи, магнітофон. Відразу ж про крадіжку він повідомив поліцію та слідчому вказував, що підозрює у скоєнні крадіжки ОСОБА_3 та його брата, оскільки він ознайомився з відеозаписом камери спостереження одного з підприємств, на якому видно, як автомобіль під керуванням ОСОБА_6 в період вчинення крадіжки слідував по маршруту до його гаражу. Приблизно через три місця з моменту вчинення крадіжки працівники поліції повідомили йому про огляд місця проживання ОСОБА_3 , він прибув туди та відразу ж по зовнішнім ознакам впізнав свій радіатор, який був встановлений в автомобілі обвинуваченого. ОСОБА_3 спочатку заперечував про причетність до крадіжки, однак потім визнав, що викрав виявлений радіатор та чотири титанові диски, у викраденні іншого майна не зізнався. Радіатор йому був повернутий відразу ж після огляду, а диски ОСОБА_3 привіз йому особисто через тиждень. Вважає, що ОСОБА_3 дає неправдиві свідчення щодо обсягу викраденого майна, оскільки окрім повернутого ним він викрав і інше майно; щодо способу вчинення крадіжки, оскільки самостійно каменем неможливо збити навісний замок, що і було продемонстровано під час слідчого експерименту, а також, щодо осіб, які вчинили крадіжку, оскільки вони були вдвох з братом. Просить строго покарати обвинуваченого, оскільки останній не вчинив ніяких спроб щодо відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Окрім свідчень обвинуваченого, в яких він визнав свою вину в межах пред`явленого обвинувачення, показів потерпілого, обставини вчинення злочину та винуватість ОСОБА_3 в його вчиненні підтверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

В ході огляду місця події від 26.06.2017 встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення гаражу, який знаходиться по АДРЕСА_3 , вхід до якого здійснюється через ворота, які замикаються на навісний замок. На скобі вказаного навісного замку наявні пошкодження - скоба відігнута вгору. В протоколі зафіксована обстановка на місці події в присутності понятих (ар.пр. 8-11,12 т.2).

Згідно протоколу огляду від 25.07.2017 за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 біля домоволодіння АДРЕСА_2 слідчим Криворізького РВП в присутності понятих проведений огляд автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 , в якому у відсіку під капотом розміщений радіатор, на корпусі якого наявний фрагмент фарби червоного кольору та темна пляма розміром 2х5 см, а також напис з номером № НОМЕР_2 . Вказаний радіатор вилучений (ар.пр. 26-27, 28-29 т.2).

Радіатор в зборі №3В на підставі постанови слідчого Криворізького РВП КВП від 04.12.2017 визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню та переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Криворізького РВП КВП згідно квитанції №00415 (ар.пр. 30,31 т.2).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 05.12.2017, ОСОБА_3 добровільно надав для огляду, який проведений по АДРЕСА_1 , чотири титанові диски R-13, марки «GLL» (ар.пр.40-42, 43 т.2).

Потерпілий ОСОБА_5 06.12.2017 впізнав серед пред`явлених йому для впізнання речей належні йому титанові диски за відповідними зовнішніми ознаками марки «GLL», світлого кольору, напису з двох літер «КС». Вказана слідча дія зафіксована у відповідному протоколі пред`явлення речей для впізнання з фото таблицею (ар.пр. 44, 45-46 т.2).

Титанові диски у кількості 4 штук визнані по даному кримінальному провадженню речовими доказами на підставі постанови слідчого Криворізького РВП КВП від 06.12.2017 та зберігаються згідно розписки про одержання на відповідальне зберігання у потерпілого ОСОБА_5 (ар.пр.47,48 т.2).

Сума матеріального збитку, завданого в результаті злочину, встановлена згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4138 від 18.12.2017, в якому визначено, що станом на 23.06.2017 ринкова вартість радіатора для автомобіля ВАЗ 2109 в зборі складає 383,33 грн., чотирьох титанових дисків R-13, марки « GLL» складає 3012,50 грн. (ар.пр. 59-63 т.2).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.12.2017 за участю потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній на місці вчинення злочину в приміщенні гаражу добровільно показав, яким чином він вчинив крадіжку радіатора та чотирьох титанових дисків та показав місце їх розташування в гаражі на момент вчинення злочину. На зауваження потерпілого щодо неможливості збити навісний замок на воротах гаражу каменем та пропозицію показати спосіб зламу, ОСОБА_3 пояснив, що на даний час на воротах інший замок та неможливо вчинити такі дії. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що не пам`ятає точного місця розташування викраденого майна за спливом значного проміжку часу. Вказані обставини підтвердженні відтворенням в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії (ар.пр.106-108,109 т.2).

Вирішуючи заперечення потерпілого ОСОБА_5 щодо обсягу викраденого майна, а як наслідок неповноти пред`явленого обвинувачення суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 3 ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, оскільки покази потерпілого щодо обсягу викраденого майна не підтверджені належними та допустимим доказами, здобутими в ході досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду, суд не бере їх до уваги та проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення.

Органами досудового слідства вжиті заходи щодо встановлення місця знаходження речей, про викрадення яких заявив потерпілий ОСОБА_5 , та на підстави ухвал слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та за його місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 слідчим проведені обшуки з метою виявлення та вилучення викрадених у ОСОБА_5 речей, в ході яких не було виявлено речей, зазначених в ухвалі слідчого судді (ар.пр. 74-76, 82-84 т.2).

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер та узгоджуються з іншими доказами, покази потерпілого, оцінюючи досліджені докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також суд бере до уваги характеристику особи обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 вину свою в межах пред`явленого обвинувачення визнав, розкаявся в скоєному, позитивно характеризуються за місцем мешкання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи, що потерпілий наполягав на суровому покаранні обвинуваченому, матеріальна шкода відшкодована лише частково шляхом повернення частини викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк в межах санкції інкримінованої статті, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в сумі 5600 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн., судові витрати у розмірі 2000 грн.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що ОСОБА_3 викрав належне йому майно: радіатор для автомобіля ВАЗ 2109 вартістю 383,33 грн., чотири титанові диски R-13, марки «GLL» вартістю 3012,50 грн., акумулятор вартістю 900 грн., генератор вартістю 800 грн., динаміки вартістю 1500 грн., задню полку вартістю 300 грн., два шруза вартістю 1600 грн., магнітофон марки «Pioner» вартістю 500 грн. на загальну суму 8995,83 грн. При вчиненні злочину діями ОСОБА_7 пошкоджено замок гаража вартістю 475 грн. Тому матеріальну шкоду завдану обвинуваченим потерпілий оцінює за відрахуванням вартості повернутого йому майна на суму 5600 грн.

Крім того вказує, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він не має можливості користуватися власним автомобілем, деталі на який були викрадені, змушений викликати таксі, в нього з`явився страх щодо повторного вчинення крадіжок з його гаражу, через що не може спокійно спати та весь час нервує. Вказані обставини відобразилися на його поведінці та відносинах з оточуючими та родиною, в певних ситуаціях його поведінка є неординарною, що відштовхує, дивує або лякає людей. Моральну шкоду потерпілий оцінює в 15 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, вказуючи, що не вчиняв крадіжки іншого майна, окрім того, яке вказане в обвинувальному акті. В зв`язку з цим вважає, що відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна, не погоджується щодо стягнення моральної шкоди та згоден відшкодувати судові витрати потерпілого у розмірі 1000 грн.

Вирішуючи заявлений цивільний позов суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст.. 23 та 1167 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначив суд, в ході судового розгляду справи встановлено, що діями ОСОБА_3 завдана шкода потерпілому в сумі 3395,83 грн., що включає в себе вартість викраденого б/в радіатора для автомобілю ВАЗ 2109, в зборі, вартістю 383,33 грн., чотирьох титанових дисків R-13, марки «GLL», вартістю 3012,50 грн. На вказану суму потерпілий не заявив позовних вимог.

На користь потерпілого підлягає стягненню належним чином підтверджена квитанцією вартість пошкодженого ОСОБА_3 замка гаражу в сумі 475 грн..

Інші позовні вимоги щодо матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в рамках даного кримінального провадження не встановлено обставин та вини обвинуваченого у викраденні іншого заявленого в позові майна.

Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд вважає доведеним факт її завдання потерпілому незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_3 та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого обвинуваченим злочину, ступінь його вини та характер умислу, причини його дій, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , а також вимоги справедливості і розумності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у сумі 1500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати. Згідно акту виконаних робіт від 09.01.2018 та квитанції до прибуткового касового ордеру, витрати ОСОБА_5 на правову допомогу склали 2000 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Питання про речові докази необхідно вирішити згідно вимог ст.. 100 КПК України, а саме повернути майно, яке було предметом вчинення злочину, законному власнику, при цьому з урахуванням ч.4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2017

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 475 (чотириста сімдесят п`ять) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Речові докази: радіатор в зборі № НОМЕР_2 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, титанові диски у кількості 4 штук марки «GLL», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт на радіатор у зборі з комплектуючим обладнанням та вентилятором охолодження, на якому мається напис «proizvedeno po Liane Lukas», 12V; ми 90; № НОМЕР_2 , накладений в даному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2017.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: