Справа № 357/2081/17
1-кп/357/348/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005238 від 17.10.2016 року, та кримінальне провадження № 0004035 від 01.08.2017 року, відносно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.12.2003 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 13.09.2004 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 25.11.2004 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 07.08.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 2 роки; 24.06.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 313, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.07.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
16.10.2016 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Ярмаркова, 37-А в м. Біла Церква Київської області, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття навісного велосипедного замка, викрав велосипед марки «Leader Fox», належний ОСОБА_7 , вартістю 3325 гривень, котрий знаходився біля вказаного магазину.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 3325 гривень.

Крім того, 31.07.2017 року близько 18 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку велосипеду марки «Турист» зеленого кольору, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1140 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що точно дату він не пам`ятає, однак це було в жовтні 2016 року і він не заперечує, що це могло бути як зазначено в обвинувальному акті, саме 16.10.2016 року і цього дня біля 11-12 години він знаходився на центральному ринку в м. Біла Церква. Він проживає разом зі своєю сестрою, яка являється інвалідом 1 групи і опікуном його сестри була його мама, а після смерті мами він опікується своєю сестрою. На базарі того дня він купив сестрі халат і проходив поруч з магазином «АТБ», який розташований по вул. Ярмаркова навпроти базару, а саме павільйону «М`ясо» і на стоянці для велосипедів, біля магазину він побачив велосипед, на який велосипедний замок був накинутий але не зачинений. Він вирішив заволодіти цим велосипедом, а тому він підійшов до велосипеду і відкинув замок, після цього він сів на велосипед і поїхав до себе додому. Згодом він запитав у свого знайомого ОСОБА_9 чи не потрібен комусь велосипед і останній забрав у нього велосипед, а згодом повідомив його, що продав велосипед за 700 грн. і віддав йому 600 грн., які він витратив на власні потреби. Вже згодом він взнав, що його знайомий здав велосипед до ломбарду. Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов, згідно якого остання просить стягнути з нього завдані матеріальні збитки в сумі 3325 грн. вартість викраденого велосипеду він визнає у повному обсязі. Крім того, дату він не пам`ятає, але не заперечує, що це могло бути як зазначено в обвинувальному акті саме 31.07.2017 року і цього дня у другій половині дня він пішов до будинку АДРЕСА_2 до свого знайомого, який винен йому гроші. Коли він зайшов до під`їзду № 1 вказаного будинку, то під сходами поруч з дитячою коляскою він побачив велосипед світло-зеленого кольору. На велосипеді не було ніяких замків, тому він забрав велосипед і поїхав до себе додому. Через кілька днів він взяв велосипед і повіз його на базар, щоб продати. На базарі до нього підійшов якийсь незнайомий чоловік і сказав що цей велосипед крадений і цей чоловік комусь зателефонував і відразу приїхав інший чоловік і сказав що цей велосипед належить цьому чоловікові, після чого він відразу повернув цій людині викрадений велосипед.

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

ОСОБА_4 повністю визнав заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов, згідно якого остання просить стягнути завдані матеріальні збитки в сумі 3325 грн. вартість викраденого велосипеда.

Визнаючи себе повністю винним, та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (по епізоду за 16.10.2016 року по викраденню майна ОСОБА_7 , а також по епізоду за 31.07.2017 року по викраденню майна ОСОБА_8 ).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше судимий, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, при цьому у скоєному чистосердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину.

Пом`якшуючими відповідальність обставинами являються щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючою відповідальність обставиною являється рецидив злочинів.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 і згідно позовних вимог потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_4 завдані матеріальні збитки, а саме вартість викраденого велосипеда в сумі 3325 грн.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов підлягає до задоволення повністю і підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 завдані матеріальні збитки в сумі 3325 грн. вартість викраденого велосипеда.

Речові докази у провадженні: велосипед марки «Турист» зеленого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , повернути останньому по-приналежності.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обв`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази у провадженні: велосипед марки «Турист» зеленого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , повернути останньому по-приналежності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити повністю, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 3325 грн.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,