Справа № 364/209/18
Провадження № 1-кп/364/32/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 09.02.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Логвин Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2005 р.н., на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 19.02.2018 р. надійшов затверджений прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 09.02.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Крім того, разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 16.02.2018 р., укладена між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному ухвалою суду від 19.02.2018 р. у порядку статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) на 22.03.2018 р., відкладеному на 10.04.2018 р., судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 наприкінці грудня 2017 року в нічну пору доби з метою крадіжки чужого майна шляхом вільного доступу проник на територію, яка розташована по АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_5 . На цій території ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили, а саме: шляхом погойдування зламав металеві конструкції, що слугували основою накриття літнього годувальника, а також за допомогою пилки по металу спиляв фрагменти металевих стальних кутників. Перебуваючи на зазначеній території та переконавшись в тому, що ніхто із сторонніх осіб його не бачить, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що посягає на чужу власність та таємно вилучає чуже майно, на яке він не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власникові, викрав із даної території: металеві стальні кутники типорозміром 50х50х4 см у кількості 57 шт., які в подальшому переніс до лісу, що знаходиться навпроти даної території.

ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме: продав вироби із металу ОСОБА_6 .

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 05.02.2018 р. вартість бувших у використанні металевих кутників у кількості 57 штук довжиною 2,5 м типорозміру 50х50х4 см за станом на 02.01.2018 р. становить 5 700 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5 700 грн.

Разом з тим, 16.02.2018 р. між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про примирення відповідно до вимог статей 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

За зазначеною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому діянні, завдана шкода не відшкодована потерпілому.

У підготовчому судовому засіданні 10.04.2018 р. обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, та ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення. Додатково повідомив, що завдана ним шкода за станом на час розгляду справи не відшкодована потерпілому, оскільки він поки ще не працює, проте зараз перебуває в процесу працевлаштування в місцеве лісництво.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 16.02.2018 р. сторонами погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 185 КК України, а саме: громадські роботи на строк 80 (вісімдесят) годин.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені відповідно статтями 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468, частиною третьою статті 469 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, що може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, який за визначенням статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність обставин, що згідно зі статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , а також наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 16.02.2018 р. між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Завдана обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 не відшкодована, оскільки обвинувачений не мав роботи та постійного доходу, водночас на його утриманні перебуває неповнолітня дочка. З огляду на це потерпілий вказав на відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з урахуванням його тяжкого фінансового стану. В подальшому завдана шкода може бути відшкодована добровільно або в установленому законом порядку, розмір шкоди (5 700 грн.) обвинуваченим та потерпілим не заперечується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд бере до уваги те, що прокурором перед судом таке питання не порушувалося, з учасниками процесу не обговорювалось, а також враховуючи, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки і не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись частиною першою статті 185 КК України, статтями 314, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, частиною третьою статті 394, статтями 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 16.02.2018 р. між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 09.02.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029, ОСОБА_4 , з іншого боку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення від 16.02.2018 р. покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1