Справа № 541/343/18
Провадження № 1-кп/541/90/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
23 лютого 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі:головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря- ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілих, адвоката ОСОБА_5
захисників, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника Миргородському МРВ з питань пробації ОСОБА_10
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 122 КК України
ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2018 року до Миргородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч. 3 ст.28, ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 122 КК України.

Ухвалою судді від 15 лютого 2018 року призначене підготовче судове засідання на 23.02.2018 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, яке провести за участю потерпілих та клопотав про допит свідків обвинувачення, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Представник потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_5 вважав, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки обставини скоєння правопорушення викладені в обвинувальному акті не відповідають правовій кваліфікації враховуючи значну кількість заподіяних тілесних ушкоджень та механізм їх заподіяння, який викладений в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 , підтримав позицію свого представника.

Обвинувачені та їх захисники вважали за можливе призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 направили на адресу суду позовні заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої їм обвинуваченими в результаті скоєння злочину та просили розглянути їх в ході розгляду кримінального провадження, визнавши цивільними позивачами, а обвинувачених цивільними відповідачами.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, просила підготовче судове засідання провести без її участі та участі її представника, та подала заяву про витребування історій хвороби ОСОБА_13 , з метою забезпечення доказів по цивільному позову та забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно обвинувачених, яке їм належить на праві власності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 клопотав про виклик свідків захисту ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та витребування матеріалів кримінального провадження №000192 за ч. 2 ст. 194 КК України, по якому здійснюється досудове розслідування, з метою підтвердження мотиву скоєння злочину його підзахисним.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу останнього тримання під вартою на домашній арешт, оскільки з часу обрання та продовження діючого запобіжного заходу змінилася правова кваліфікація його дій, які кваліфіковані на даний час як злочин середньої тяжкості. Ризики які існували раніше на даний час суттєво зменшилися. Він співпрацював зі слідством та частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_9 , при цьому зазначали, що ризики які були визнані судом при обранні запобіжного заходу (переховування від слідства та суду, вплив на свідків, відсутність міцних соціальних зв`язків) продовжують існувати.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинувачених, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду виходячи з наступного.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Миргородському міськрайонному суду Полтавської області. Отже достатні підстави для призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Виходячи з вищевикладених обґрунтувань, заява представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.

Враховуючи думку учасників судового провадження, судовий розгляд необхідно провести у відкритому судовому засіданні з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України відсутні.

Особи, які повинні брати участь, у судовому розгляді: прокурор, обвинувачені, захисник, потерпілі, представники потерпілих.

При вирішенні клопотання про прийняття цивільних позовів потерпілих, суд виходить з положень ст.ст. 61, 62 КПК України, вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Суд погоджується з клопотанням захисника ОСОБА_6 щодо виклику свідків захисту ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , враховуючи думку сторони обвинувачення, про відкриття зазначених доказів в ході досудового розслідування. Разом з тим, оскільки стороною захисту не обґрунтоване клопотання про допит свідка ОСОБА_16 , враховуючи заперечення сторони обвинувачення, суд вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити.

Крім того суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про витребування з Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області матеріалів кримінального провадження № 0000192 від 21.05.2017 р. оскільки останнім не вказано які конкретно матеріали зазначеного кримінального провадження та на підтвердження яких обставин підлягають витребуванню, а дослідження судом всіх доказів добутих в ході досудового розслідування є недопустимим з метою збереження таємниці досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання потерпілої ОСОБА_12 суд зазначає. Історія хвороби, про витребування якої клопоче потерпіла, містить конфіденційну інформацію щодо стану здоров`я особи, а докази якими має намір підтвердити свої позовні вимоги потерпіла стосуються лише даних про призначене та отримане лікування ОСОБА_13 .. Тому суд вважає, що клопотання необхідно задовольнити частково, витребувати з Миргородської ЦРЛ та з Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфасовського інформацію яка наявна в історії хвороби ОСОБА_13 , про призначене та отримане лікування останньому в період стаціонарного лікування.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, суд вирішує питання розгляду цивільного позову в кримінальному процесі які не врегульовані КПК, згідно положень цивільного процесуального законодавства.

Зважаючи на вищевикладені положення закону, при вирішенні клопотання потерпілої ОСОБА_12 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У поданій до суду заяві позивач не достатньо обґрунтувала необхідність забезпечення позову, не вказала на яке конкретно майно просить накласти арешт, не вказала де знаходиться дане майно, на яке просить накласти арешт та докази про належність відповідного майна цивільним відповідачам.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання потерпілої ОСОБА_12 про забезпечення цивільного позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наявних сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у томі числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.122 КК України. Відповідно до наданих стороною обвинувачення даних, після скоєння протиправного діяння тривалий час ухилявся від явки до правоохоронних органів, отже існують ризики невиконання ним процесуальних обов`язків, ухиляння від суду, а також впливу на свідків які не допитані судом.

Крім того стороною захисту не надано будь-яких даних, які підлягають врахуванню при вирішення клопотання, визначених статтею 178 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, а також практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи, якими є підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тому суд вважає лише запобіжний захід тримання під вартою здатний запобігти доведенню ризикам і не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Злочин передбачений ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 122 КК України відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням вимог ст. 314 1 КПК України необхідно доручити органу Миргородському МРВ з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .
Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені.

Частиною 1 ст. 316 КПК України передбачено, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314 316, 369, 376, 61, 62 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч. 3 ст.28, ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 122 КК України на 05 березня 2018 року на 09 годину 30 хвилин.
Судове засідання провести за участю прокурора, потерпілих, представників потерпілих, обвинувачених, захисників.
Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на їх допит перед незалежним та неупередженим судом.
Цивільні позови ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 про відшкодування шкоди прийняти до розгляду в кримінальному провадженні.
Визнати цивільними позивачами ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 .
Визнати цивільними відповідачами ОСОБА_8 ОСОБА_9 .
Клопотання захисника ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Здійснити допит в судовому засіданні свідків захисту ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
В задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_16 , витребування з Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області матеріалів кримінального провадження № 0000192 від 21.05.2017 року, відмовити.
Клопотання потерпілої ОСОБА_12 та її представника адвоката ОСОБА_20 про забезпечення доказів, шляхом витребування історії хвороби ОСОБА_13 медичних установ задовольнити частково.
Витребувати з Миргородської ЦРЛ інформацію яка наявна в історії хвороби ОСОБА_13 про призначене та отримане лікування в період стаціонарного лікування у реанімаційному відділенні з 12.07.2017 по 14.07.2017 року.
Витребувати з Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфасовського (відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії) інформацію яка наявна в історії хвороби ОСОБА_13 про призначене та отримане лікування в період стаціонарного лікування з 14.07.2017 по 07.08.2017 року.
В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_12 та її представника адвоката ОСОБА_20 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно обвинувачених, відмовити.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 , відмовити.
Доручити Миргородському МРВ з питань пробації підготувати та надати суду досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_9 протягом 10 днів з часу постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1