Справа № 165/2512/17
Провадження № 1-кп/165/244/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0001395 від 12 жовтня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України про затвердження угоди про примирення від 26 жовтня 2017 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

12 жовтня 2017 року, близько 15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №3 по вул. Грушевського у м. Нововолинську, побачивши припаркований у цьому ж місці автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підійшов до вказаного автомобіля та скориставшись тим, що двері вказаного автомобіля були відчинені, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу намагався викрасти жіночу сумку чорного кольору, яка майнової цінності для потерпілої ОСОБА_5 не становить, в якій находились грошові кошти в сумі 6300 грн., однак при спробі покинути місце вчинення злочину ОСОБА_4 був помічений громадянином ОСОБА_6 . Обвинувачений усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, які були розпочаті як таємні викрито, з метою утримання викраденого майна, не маючи наміру припинити свої злочинні діяння почав втікати, однак виконати усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця не вчинив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України.

06 грудня 2017 року у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, вищезазначену угоду про примирення просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що шкода відшкодована у повному обсязі шляхом повернення вилученого майна та грошових коштів на суму 6300 грн., просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим.

При прийнятті рішення про затвердження угоди, укладеної між потерпілою та обвинуваченим про примирення, у судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає винуватість у вчиненні даного злочину.

Додаткових обов`язків для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані із співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.

Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згоден обвинувачений ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України штраф у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят грн. Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмові від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений відповідно до ч.3 ст.12 КК України до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вище викладеного, заслухавши думку прокурора, який вважає, що угода відповідає вимогам ст.471 КПК України, потерпілої, яка просила угоду затвердити, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обиралась.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: жіночу сумку чорного кольору, грошові кошти в сумі 6300 грн., технічний паспорт на автомобіль марки «Шевроле Авео», виданий на ім`я ОСОБА_9 , технічний паспорт на автомобіль марки «Мерседес-Бенц», виданий на ім`я ОСОБА_5 , два ключі (а.с.20), передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с.21) залишити останній.

Керуючись ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:
Угоду про примирення від 26 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні №0001395 від 12 жовтня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят грн.

Речові докази: жіночу сумку чорного кольору, грошові кошти в сумі 6300 (шість тисяч триста) грн., технічний паспорт на автомобіль марки «Шевроле Авео», виданий на ім`я ОСОБА_9 , технічний паспорт на автомобіль марки «Мерседес-Бенц», виданий на ім`я ОСОБА_5 , два ключі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1