Справа № 631/117/17
Провадження № 1-кп/626/73/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
секретаря ОСОБА_7 ,
31 грудня 2016 року після 22-ї години 30 хвилин, в будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виникла сварка на побутовому грунті з приводу вживання спиртних напоїв з ОСОБА_8 . Під час конфлікту ОСОБА_3 , маючи намір на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, завдала останньому кухонним ножем декілька ударів в голову та верхню частину тулуба , чим заподіяла тілесні ушкодження: голови - дві колото різані непроникаючі рани волосистої частини потиличної області голови, одну колото-різану рану в лівій біляочній області, яка проникає в просвіт лівої очної ямки з пошкодженням лівого ока, одну колото-різану рану лівої щічної області, яка проникає в порожнину рота з пошкодженням м"яких тканин язика; шиї - одну колото різану рану лівої бокової поверхні шиї, яка проникає в просвіт хребетного каналу шийного відділу хребта з пошкодженням мозку та його оболонок; тулубу - дві непроникаючі колото-різані рани лівої передньо-бокової поверхні грудної клітки; кінцівок - одна колото-різана рана в лівій дельтовидній області та дві колото-різані рани в правій дельтовидній області з ушкодженням м"яких тканини; одна колото-різана рана на задній поверхні лівого ліктьового суглоба.
01 січня 2017 року о 01-й годині 40 хвилин потерпілий був доставлений до Нововодолазької ЦРЛ, де о 02-й годині 10 хвилин в результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_8 , причиною якої стали множинні колото - різані рани тіла, що проникають в канал хребта, очну ямку , порожнину рота, з пошкодженням внутрішніх органів.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого їй злочину не визнала. Обвинувачена пояснила, що вона діяла з метою захисту життя і була вимушена оборонятися від свого співмешканця ОСОБА_8 .
Крім того повідомила, що 30 грудня 2016 року разом з потерпілим приїхала в с.Нова Водолага Харківської області до будинку матері. 31 грудня 2016 року вона спиртні напої не пила, а ОСОБА_8 30 грудня 2016 року, а потім і наступного дня вживав алкоголь. Після 22-ї години 31 грудня 2016 року потерпілий вирішив сідати за кермо автомобіля, чого вона не дозволяла. Він не погодився лягти відпочивати, а намагався поїхати на машині гуляти. ОСОБА_3 заперечувала і тому він накинувся на неї, почав бити кулаками і ногами по голові, різних частинах тіла, ОСОБА_8 значно переважав її за зростом та вагою. Конфлікт відбувався на кухні, ОСОБА_3 не мала можливості втекти від його ударів. Обвинувачена виявила ніж на столі і захищаючись почала завдавати удари ОСОБА_8 . Як била не пам"ятає, вона дуже боялася за себе та за маму. Бажання спричинити тілесні ушкодження потерпілому у неї не було, вона тільки захищалася від побоїв. Після цього потерпілий присів на диван. Викликати швидку допомогу відразу він їй не дозволив, разом з матір"ю надавали першу допомогу. ОСОБА_8 розмовляв , все розумів і вона не думала, що все дуже серйозно. Ближче до 01-ї години зателефонували на 03 , після чого лікарі відвезли ОСОБА_8 до лікарні де він помер. З працівниками поліції з лікарні поїхала до будинку а потім до ВП, де давала пояснення, її оглядав експерт та виявив тілесні ушкодження. 01 січня 2017 року в ІТТ та в СІЗО її також оглядали і виявили тілесні ушкодження.
За час знайомства з ОСОБА_8 з серпня 2016 року між ними виникали часті сварки, під час яких ОСОБА_8 застосовував фізичне насильство і бив обвинувачену Вона дуже кохала потерпілого і тому терпіла, 31 грудня 2016 року все сталося через загрозу її життю і вона захищаючись завдала тілесні ушкодження ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір"ю померлого. Їй відомо, що син проживав разом з ОСОБА_3 30 грудня 2016 року спільно з обвинуваченою поїхав до її матері в с.Нова Водолага Харківської області. Останній раз вона розмовляла з ОСОБА_8 вдень 31 грудня 2016 року і до 03 січня 2017 року їй нічого не було відомо. Про смерть сина дізналася від працівників поліції. Свого сина може характеризувати лише позитивно, він мав хронічні хвороби, про зловживання спиртним і бійки їй нічого не було відомо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що з ОСОБА_3 знайома з 2016 року, вони разом працювали, а зараз тимчасово мешкає в квартирі обвинуваченої. Вона бачила на її тілі синці. Зі слів сусідів їй стало відомо, що ОСОБА_8 за час спільного проживання бив обвинувачену.
Експерт ОСОБА_10 пояснив, що він є лікарем судово -медичним експертом та проводив огляд потерпілого і обвинуваченої. ОСОБА_3 пояснювала, що вона захищалася і закривалася від ударів ОСОБА_8 , потів схопила ніж , спочатку за лезо, та завдала ударів. На кистях, плечах обвинуваченої він виявив синці, характерні для впливу тупих твердих предметів (можливо кулаків). На ногах ушкожень не було, удари по голові могло пом"якшити волосся. Були скарги на різані рани правої кисті.
Судом були досліджені письмові докази по справі, якими також підтверджується винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Під час огляду місця події 01 січня 2017 року в реанімаційному відділенні Нововодолазької ЦРЛ виявлено труп ОСОБА_8 з видимими численними тілесними ушкодженнями.
Відповідно висновку експерта №1-НВт/17 від 01 січня 2017 року, під час огляду трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: голови - дві колото різані непроникаючі рани волосистої частини потиличної області голови, одна колото-різана рана в лівій біляочній області, яка проникає в просвіт лівої очної ямки з пошкодженням лівого ока, одна колото-різана рана лівої щічної області, яка проникає в порожнину рота з пошкодженням м"яких тканини язика; шиї - одна колото різана рана лівої бокової поверхні шиї, яка проникає в просвіт хребетного каналу шийного відділу хребта з пошкодженням мозку та його оболонок; тулубу - дві непроникаючі колото-різані рани лівої передньо-бокової поверхні грудної клітки; кінцівок - одна колото-різана рана в лівій дельтовидній області та дві колото-різані рани в правій дельтовидній області з пошкодженням м"яких тканини; одна колото-різана рана на задній поверхні лівого ліктьового суглоба, лінейні садна на зовнішній поверхні лівого передпліччя, синець і садна на тильній поверхні лівої кисті, садна на передній поверхні колінних суглобів. Причиною смерті ОСОБА_8 став геморрагічний і травматичний шок, внаслідок множинних проникаючих і непроникаючих колото-різаних ран тіла з пошкодженням внутрішніх органів , зовнішньою та внутрішньою кровотечею. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження є тяжкими за критерієм небезпеки для життя. Крім того, в крові ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт , що відповідає за концентрацією у живих людей алкогольному сп"янінню легкого ступеню.
У висновку експерта №11-МК/№-НвТ/17 вказано, що при огляді трупа ОСОБА_8 у навколовушній області виявлена одна колото-різана рана щілинновидної форми, яка утворилася в результаті однократної дії гострим плоским предметом , яким міг бути клинок ножа. Цей предмет був гострокінечним однобічно гострим і мав П-подібний поперечний переріз обушка з ребрами. На лівій половині грудної клітки виявлена одна колото-різана рана кутоподібної форми, яка утворилася в результаті однократної дії гострим плоским предметом , яким міг бути клинок ножа. Цей предмет був гострокінечним однобічно гострим і мав П-подібний поперечний переріз обушка. Не виключається утворення ран одним знаряддям за умови його заглиблення на різну глибину.
Згідно висновку експерта №1-НВ /17 від 01 січня 2017 року, у ОСОБА_3 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на лівому плечі і тильній поверхні лівої кисті, різані рани на долонній поверхні 2 і 3 пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості є легким тілесними ушкодженнями.
З повідомлення Харківської установи покарань №27 від 06 січня 2017 року встановлено, що у ув"язненої ОСОБА_3 при проведенні тілесного огляду виявлені тілесні ушкодження. З її слів, вони отримані 31 грудня 2016 року протягом дня під час сутички з ОСОБА_8 в с.Нова Водолага Харківської області.
Відповідно висновку експерта № 84-И/17 від 16 січня 2017 року, кров ОСОБА_8 належить до групи АВ з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемагглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н. На банному халаті ОСОБА_3 виявлена кров людини і виявлені антигени А,В і Н. Походження цієї крові від ОСОБА_8 не виключається. Також на халаті виявлена кров людини і виявлені лише антигени А і Н. Походження цієї крові від ОСОБА_3 не виключається, від ОСОБА_8 вона походити не може.
Захисник обвинуваченої просив визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 01 січня 2017 року проведений по АДРЕСА_2 та слідчий експеримент від 01 січня 2017 року за участю свідка ОСОБА_11 , а також висновок щодо результатів огляду ОСОБА_3 на стан сп"яніння.
Згідно ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Суд вважає за доцільне, частково задовольняти клопотання захисника. Враховючи досліджені в судовому засіданні матеріали справи визнати недопустимим висновок щодо результатів огляду ОСОБА_3 на стан сп"яніння, складений КЗОЗ Новововдолазька ЦРЛ.
Суд повно та всебічно дослідив надані докази, надав їм належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що вину обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України доведено.
Про наявність у ОСОБА_3 умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, свідчить кількість та локалізація нанесених нею ударів ножем в область голови та тулубу. За таких умов, доводи обвинуваченої про те, що вона захищалася під час конфлікту від побиття ОСОБА_8 , не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої і не свідчать про наявність у ОСОБА_3 стану необхідної оборони.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст.121 КК України є тяжким.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона була раніше засуджена вироком Харківського районного суду Харківської області 11 лютого 2014 року за ч. 3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна., звільнена 27 січня 2016 року після відбуття строку покарання. В період перебування в Качанівській виправній колонії №54 характеризувалася позитивно , нагороджувалася грошовою премією. На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, має матір похилого віку.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд відповідно до ст.66 КК України вважає те, що обвинувачена відшкодувала потерпілій матеріальні збитки, тривалий час до обвинуваченої застосовується попереднє ув`язнення. Суд прийшов до висновку , що в діях ОСОБА_3 відсутня обставина, що обтяжує покарання, зокрема вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Згідно результатів токсикологічного дослідження №40 , проведеного в ОНД м.Харків, в крові ОСОБА_3 етанол не виявлено.
Судом приймається до уваги особа ОСОБА_8 , який раніше був засуджений 19 червня 2002 року Фрунзенським районним судом м.Харків за ч.3 ст.152,ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, 31 грудня 2016 року потерпілий перебував в нетверезому стані, оскільки в крові ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт , що відповідає за концентрацією у живих людей алкогольному сп"янінню легкого ступеню.
Відповідно до ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної і її ставлення до скоєного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, суд зазначає про неможливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції її від суспільства, а також для застосування до неї при призначенні покарання положень ст.ст. 69,75 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 суд вважає правильним рахувати з моменту затримання 01 січня 2017 року. Згідно ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 03 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що неодноразово продовжувався. Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст.72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 перебуває в Харківській установі виконання покарань з 01 січня 2017 року до теперішнього часу. Враховуючи положення ч. 1 ст.5 КК України, суд вважає правильним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч.5 ст.72 КК України, у редакції, що діяла до 21.06.2017, і зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 01 січня 2017 року, тобто з моменту затримання та перебування в установі попереднього ув`язнення до набрання чинності законом (№ 2046-VIII від 18.05.2017) у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто до 20 червня 2017 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України (№ 2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_3 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі з 21.06.2017 року по 13.12.2017 року.
Оскільки ОСОБА_3 обирався та продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 грудня 2017 року, необхідним є вважати продовженою дію запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369,371,373-374 КПК України , суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати виною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_3 тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань, починаючи з 01 січня 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за цим вироком попереднє ув`язнення з 01 січня 2017 по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017) ОСОБА_3 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 13 грудня 2017 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до вступу вироку в законну силу. Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятору УДДУ з ПВП України в Харківській області.
Речові докази по кримінальному провадженню, відповідно до постанови про визнання речовими доказами передані на зберігання до камери схову Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області - повернути власникам, а при не бажанні їх отримувати - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1