Справа № 761/7673/17
Провадження № 1-кс/761/4790/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 внесене по кримінальному провадженню №0000438 від 18.10.2014 за ч.4 ст. 190 КК України, про проведення огляду, -

В С Т А Н О В И В:
03 березня 2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до якого просить надати дозвіл на проведення огляду нежилого приміщення кв. АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , з метою: виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме проведення незаконних будівельних робіт по АДРЕСА_2 та незаконного заволодіння грошовими коштами громадян при реалізації нежилого приміщення кв. АДРЕСА_3 , встановлення осіб, які займають на даний час нежиле приміщення кв. АДРЕСА_1 , яким чином воно використовується.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 18.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

13.10.2014 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшло звернення ОСОБА_5 щодо шахрайського заволодіння його грошовими коштами у сумі 812 000 грн. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаною про те, що 29 грудня 2008 року Шевченківським районним судом міста Києва було прийнято рішення щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , уклала з ОСОБА_5 договори про участь у будівництві об`єкту нерухомості, а саме квартир АДРЕСА_1 , після чого, в подальшому, під виглядом виконання своїх зобов`язань, 05.09.2009 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти 812 000гривень.

Після чого, у вересні 2011 року, ОСОБА_5 звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва про визнання права власності, відповідач ОСОБА_6 , треті особи: КМБТІ. За результатами розгляду вказаної справи (справа № 2-11169/11), 08.11.2011 року було прийняте рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 , визнавши за ним право власності на нерухоме майно (кв. АДРЕСА_1 ).

24.02.2012 року, Шевченківським районним судом, на підставі заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2011 у зв`язку з нововиявленими обставинами, було прийняте рішення про задоволення заяви ОСОБА_5 і скасування рішення суду від 08.11.2011, скасувавши таким чином право власності останніх на вищевказані квартири (справа за № 2610/2714/2012).

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 2007 році він підшукував для купівлі під офіс приміщення. Це приміщення в подальшому хотів здавати в оренду і отримувати за це дохід. ОСОБА_7 знаючи про це, запропонував мені придбати вказане приміщення по АДРЕСА_4 , площею 134 м. кв. на першому поверсі. ОСОБА_8 сказав, що на вказане приміщення в нього є право власності та всі підтверджуючі документи. Та повідомив, що вказане приміщення було передане йому Шевченківською районною у м. Києві "державною адміністрацією за виконання реконструкції вказаного будинку, яку проводив ОСОБА_9 . Інвестором по забудові і реконструкції вказаного будинку виступала ОСОБА_10 , дружина ОСОБА_11 , в якості приватного інвестора.

Трипільський ОСОБА_9 повідомив йому, що є можливість придбати вказане приміщення за 812 000 гривень. Після передачі вказаних грошових коштів він повинен був надати мені правовстановлюючі документи на приміщення, які були зареєстровані в БТІ м. Києва.

15 вересня 2009 року, між ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , яка виступила стороною у вказаному договорі, було підписано інвестиційний договір про участь у будівництві об`єкту нерухомості, а саме нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . В вересні 2009 року ОСОБА_5 передав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 812000 гривень готівкою. Передача коштів відбулась в автомобілі Трипільського. Після отримання коштів, ОСОБА_6 написала розписку про отриманняння нею вищезазначеної суми. При передачі грошових коштів був також спільний з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Після цього, ОСОБА_14 та ОСОБА_16 повідомили, що через півроку ОСОБА_5 отримає вказане приміщення з відповідними правовстановлюючим документами. Про те, що на вказане приміщення могли претендувати якісь інші люди, ОСОБА_14 з ОСОБА_6 повідомляли.

Однак зі сплином обумовленого терміну, тобто через півроку, вищезазначене приміщення передане не було і документи на нього ОСОБА_14 з Полежакою не надали.

Приблизно в середині 2011 року, ОСОБА_8 повідомив, що для того, щоб отримати право власності на вказане приміщення необхідно звернутись до суду на його дружину і суд визнає право власності на вказану квартиру, тобто цей позов носив формальний характер. Яків повідомив, це суто технічна справа, в суді вже все домовлено і його юрист ОСОБА_17 буде супроводжувати даний процес.

Після виграшу судових процесів ОСОБА_5 міг зареєструвати в БТІ право власності на вказане приміщення, але цього не зробив. Після консультації в Шевченківській районній у м. Києві державній адміністрації ОСОБА_5 дізнався, що він не мав право отримувати у власність вказану квартиру домовленості із виконавцем робіт по реконструкції будинку про передачі забудовнику не було. Всі роботи проводились ОСОБА_18 з грубим порушенням норм будівельного законодавства і без відповідних дозволів. Також ОСОБА_5 дізнався про те, що він є не єдиним власником даної' квартири, оскільки як виявилось ОСОБА_19 взяв від інших осіб грошові за придбання квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Таким чином він один і той самий об`єкт продавав різним людям і таким чином заволодівав незаконно їх грошовими коштами.

Після того, як інші люди, тобто інвестори подали на нього в суд, ОСОБА_19 повідомив, що ОСОБА_5 потрібно буде відмовитися від придбання даного приміщення на користь інших осіб і він поверне грошові кошти. На його пропозицію він погодився, так як не хотів мати проблем із законом. Трипільський пообіцяв повернути гроші, однак до теперішнього часу він грошові кошти не повернув.

В ході досудового розслідування, встановлено, що на даний час нежитлове приміщення кв. АДРЕСА_1 перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

Допитана ОСОБА_4 пояснила, що у відповідності до умов Договору №4 про участь в інвестуванні будівництва житла від 13.11.2008 року громадянка України ОСОБА_6 , як Інвестор-забудовник, прийняла на себе зобов`язання щодо проведення будівництва, введення в експлуатацію та передачі ОСОБА_4 , як Інвестору, права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Таким Договором передбачалось отримання нею у власність квартиру у житловому будинку, який знаходився у стадії реконструкції після визнання його непридатним для проживання внаслідок пожежі, тобто здійснювалось не нове будівництво, а проводилась реконструкція будинку.

У відповідності до умов Договору №4 про участь в інвестуванні будівництва житла від 13.11.2008 року ОСОБА_4 були виконанні фінансові зобов`язання щодо інвестування грошових коштів і відповідно між ОСОБА_6 та нею 11 листопада 2008 року була укладена Довідка про фінансування 100% загальної площі Об`єкта нерухомості по Договору №1 про участь в інвестуванні будівництва житла від 13.11.2008 року.

Незважаючи на виконання з боку ОСОБА_4 своєчасно та в повному обсязі к зобов`язань, у відповідності до умов Договору № 4 про участь в інвестуванні будівництва житла від 13.11.2008 року, Інвестор-Забудовник ( ОСОБА_6 ) власних зобов`язань щодо передачі у власність житлової двоповерхової квартири АДРЕСА_1 у визначений умовами Договору термін не виконав.

З метою захисту власних прав ОСОБА_4 в грудні 2008 року був поданий позов до Шевченківського районного суду (відповідач - ОСОБА_6 ) з метою визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 . В межах судової справи №2-12748/2008 розглядались позови про визнання права власності на квартири в будинку АДРЕСА_2 чотирьох фізичних осіб до відповідача ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_4

29 грудня 2008 року Шевченківським районним судом міста Києва було прийнято рішення щодо визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 та також визнані права власності інших позивачів за цією справою.

В березні 2009 року внаслідок уточнення площі квартир та їх нумерації були подані від імені позивачів заяви про внесення змін до судового рішення від 29.12.2008 року по справі 2-12748/2008 від 24 липня 2009 року Шевченківський суд виніс додаткове рішення по справі №2-12748/2008 в якому були виправлені деякі помилки в площі квартир та вдруге визнано право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , як і право власності інших позивачів по цій судовій справі.

Після чого, через деякий час, ОСОБА_4 отримала в Шевченківському суді інформацію, що судове рішення по справі №2-12748/2008 про визнання

ОСОБА_4 власником квартири АДРЕСА_1 та інших трьох позивачів власниками інших квартир було скасовано у відповідності до ухвали від 04 травня 2011 року по справі №8-47/11 і така ухвала про скасування судового рішення про визнання її власником квартири прийнята на підставі начебто підписаної громадянкою України ОСОБА_4 заяви.

При цьому, відповідно до висновку почеркознавчої експертизи №187 від 26.04.2013 підпис від імені ОСОБА_4 , в заяві про перегляд рішення від 29 грудня 2008 року №2-12748-2008 у зв`язку з нововиявленими обставинами, яка була подана до Шевченківського районного суду м. Києва, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Внаслідок підробки підпису ОСОБА_4 було прийнято судове рішення про скасування її права власності, що відповідно призвело до фінансових втрат в сумі 1 942 500 гривень 00 копійок.

Крім того, 16.06.2011 року, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов від гр. ОСОБА_22 до ОСОБА_6 щодо визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_22 у своїй позовній заяві стверджував, що 15.05.2009 року (незважаючи на дійсність на той час укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 договорів на аналогічні квартири), він уклав з ОСОБА_6 договір про інвестування вищевказаної квартири і відповідно він є власником даного помешкання. При цьому слід зазначити, що у вищевказаному договорі, датованому 15.05.2009, укладений між ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , площа вказаних приміщень зазначена в розмірі, який був визначений при проведенні відповідних обмірів компетентними особами з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно в червні 2010 року.

Разом з тим, відповідно до розпорядження Шевченківської районної у

м. Києві державної адміністрації №630 від 22.04.2008 р. Про залучення інвестора до реабілітації та реконструкції з добудовою мансардних поверхів в житловому будинку АДРЕСА_2 залучено, як інвестора ОСОБА_6 з передачею їй у власність після завершення реабілітації та реконструкції з добудовою саме мансардних поверхів.

Відповідно до інформації наданої Департаментом містобудування та архітектури, вихідні дані для проектування реабілітації з реконструкцією житлового будинку та добудовою мансардного поверху на АДРЕСА_2 не реєструвались.

Також, до та під час проведення реконструкції вказаного будинку ОСОБА_6 не було надано проектно-кошторисна документація на реконструкцію будинку, проект на реконструкцію на розгляд та погодження КП «Керуюча дирекція Шевченківського району».

Таким чином, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: проведення незаконних будівельних робіт по АДРЕСА_2 та незаконного заволодіння грошовими коштами громадян при реалізації нежилого приміщення кв. АДРЕСА_3 , встановлення осіб, які займають на даний час нежиле приміщення кв. АДРЕСА_1 яким чином воно використовується, прокурор просив задовольнити клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 237 КПК України, огляд провадиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно частини 2 статті 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченому для обшуку приміщень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Так, відповідно до положень, ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Разом з тим, з матеріалів, наданих прокурором на підтвердження заявленого клопотання, не доведена ймовірність знаходження в цьому приміщенні будь-яких доказів, та можливість їх використання в якості доказів під час судового розгляду кримінального провадження №0000438. Крім того, необхідність такого ступеню втручання як огляд приміщення (обшук) при відсутності обґрунтованої підозри будь - якої особи у вчиненні кримінального правопорушення, про виявлення якого зазначено в клопотанні, прокурорм не доведено.

А отже, приймаючи до уваги також загальні засади кримінального провадження, до яких зокрема належать недоторканість права власності, недоторканість житла чи іншого володіння особи, вважаю за необхідне в задоволенні клопотання прокурора про дозвіл на огляд нежитлового приміщення - відмовити.

При цьому, слід звернути увагу, що у відповідності до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 233-234, 237 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про огляд нежилого приміщення кв. АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1