Справа № 372/3412/17
Провадження № 1-кп-263/17
В И Р О К
іменем України
13 листопада 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001557 від 19.10.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді фахівця з кредитування сектору продажу споживчих кредитів Київського кредитно-контрольного офісу управління мережі продажів, відповідно до наказу № 4300/12-01К від 12.12.2012, виданого Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», керуючись в своїй діяльності законодавством України, нормативно-правовими-актами Національного банку України, посадовою інструкцією №Т-255 від 03.07.2012, на виконання якої, відповідно до п.п. 2.6, 2.7, 2.9, 2.10, 3.1, 4.1, 4.6, 4.7 вказаної інструкції, зобов`язаний перевіряти та готувати пакет документів для оформлення послуг, які надаються на торговій точці; проводити ідентифікацію клієнтів, відповідно до встановлених банком стандартів та норм; розраховувати клієнтів суми кредитів та розміри щомісячних платежів; вносити кредитні заявки в програмне забезпечення «Siebel»; забезпечувати документальне оформлення виданих кредитів на території відповідної торгової точки; представляти інтереси банку в роботі з клієнтами в межах своїх посадових обов`язків; відповідати за належне та якісне виконання своїх посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, з дотриманням законодавства та нормативних актів ПАТ «ОТП Банк», нести відповідальність за правопорушення, здійснені під час виконання своєї діяльності у межах, визначених дійсним законодавством України, нести відповідальність за нанесення матеріальної шкоди у межах, визначених трудовим та цивільним законодавством України, вчинив злочин, а саме складання працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення за наступних обставин.

ОСОБА_5 , в ході виконання своїх функціональних обов`язків, коло прав та обов`язків, які регламентовані зазначеною посадовою інструкцією, з положеннями якої ОСОБА_5 був належним чином ознайомлений, 11 квітня 2013 року, маючи умисел, спрямований на підробку працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, офіційних документів, з метою підвищення планових показників своєї роботи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи наданий йому ПАТ «ОТП Банк» персональний мережевий ідентифікатор, всупереч нормам Положень ПАТ «ОТП Банк» про порядок видачі і супроводження споживчих кредитів фізичним особам і фізичним особам-підприємцям, використовуючи при цьому документи, а саме паспорт громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_6 , (серія НОМЕР_1 , що виданий Обухівським PB ТУ МВС України в Київській області 06.02.2007) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана на ім`я ОСОБА_6 , які він отримав у невстановлений слідством час та спосіб, усвідомлюючи, що вказана особа не зверталась до ПАТ «ОТП Банк» за наданням кредитних послуг, за допомогою системи банківського програмного забезпечення «Siebel», яка призначена для реєстрації та обробки заявок клієнтів, оформлених в електронному вигляді та до якої мав вільний доступ, з використанням стандартних екранних форм анкет потенційних позичальників, необхідних для отримання кредитів, вніс відомості про заявку ОСОБА_6 на отримання споживчого кредиту ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 25 000 грн., що призвело до підробки інформації, на підставі якої, без відома ОСОБА_6 , від іменні останньої, було укладено договір з ПАТ «ОТП Банк», про надання споживчого кредиту № від 11.04.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 11.04.2013, в яких, невстановленою особою, було проставлено підписи в графах «Позичальник» та «Страхувальник» від імені ОСОБА_6 , чим підробив вищезазначені договори. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №76 від 04.04.2014, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_6 , в Договорі про надання споживчого кредиту № встановити не можливо, оскільки встановлено їх неспівставність за транскрипцією, тобто досліджувані підписи у порівнянні зі зразками підписів ОСОБА_6 розрізняються за складовими частинами, визначеними з урахуванням послідовності виконання елементів підпису.

Крім того, ОСОБА_5 , 15 квітня 2013 року, діючи повторно, маючи умисел, спрямований на підробку працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, офіційних документів, з метою підвищення планових показників своєї роботи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи наданий йому ПАТ «ОТП Банк» персональний мережевий ідентифікатор, всупереч нормам Положень ПАТ «ОТП Банк» про порядок видачі і супроводження споживчих кредитів фізичним особам і фізичним особам-підприємцям, використовуючи при цьому документи, а саме паспорт громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_7 , (серія НОМЕР_2 , що виданий Старобільським PB УДМС України в Луганській області 29.12.1998) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана на ім`я ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вказана особа не зверталась до ПАТ «ОТП Банк» за наданням кредитних послуг, за допомогою системи банківського програмного забезпечення «Siebel», яка призначена для реєстрації та обробки заявок клієнтів, оформлених в електронному вигляді та до якої мав вільний доступ, з використанням стандартних екранних форм анкет потенційних позичальників, необхідних для отримання кредитів, вніс відомості про заявку ОСОБА_7 на отримання споживчого кредиту ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 25 000 грн., що призвело до підробки інформації, на підставі якої, без відома ОСОБА_7 , від іменні останньої, було укладено договір з ПАТ «ОТП Банк», про надання споживчого кредиту № від 15.04.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.04.2013, в яких, невстановленою особою, було проставлено підписи в графах «Позичальник» та «Страхувальник» від імені ОСОБА_7 , чим підробив вищезазначені договори. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №76 від 04.04.2014 чи виконаний підпис від імені ОСОБА_7 , в Договорі про надання споживчого кредиту № встановити не можливо, оскільки встановлено їх неспівставність за транскрипцією, тобто досліджувані підписи у порівнянні зі зразками підписів ОСОБА_7 , розрізняються за складовими частинами, визначеними з урахуванням послідовності виконання елементів підпису.

Окрім цього, ОСОБА_5 , 25 квітня 2013 року, діючи повторно, маючи умисел, спрямований на підробку працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, офіційних документів, з метою підвищення планових показників своєї роботи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи наданий йому ПАТ «ОТП Банк» персональний мережевий ідентифікатор, всупереч нормам Положень ПАТ «ОТП Банк» про порядок видачі і супроводження споживчих кредитів фізичним особам і фізичним особам-підприємдям, використовуючи при цьому документи, а саме паспорт громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_8 , (серія НОМЕР_3 , що виданий Обухівським PB ГУ МВС України в Київській області 24.08.1998) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана на ім`я ОСОБА_8 , які він отримав у невстановлений слідством час та спосіб, усвідомлюючи, що вказана особа не зверталась до ПАТ «ОТП Банк» за наданням кредитних послуг, за допомогою системи банківського програмного забезпечення «Siebel», яка призначена для реєстрації та обробки заявок клієнтів, оформлених в електронному вигляді та до якої мав вільний доступ, з використанням стандартних екранних форм анкет потенційних позичальників, необхідних для отримання кредитів, вніс відомості про заявку ОСОБА_8 на отримання споживчого кредиту ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 25 000 грн., що призвело до підробки інформації, на підставі якої, без відома ОСОБА_8 , від іменні останнього, було укладено договір з ПАТ «ОТП Банк», про надання споживчого кредиту № від 25.04.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 25.04.2013, в яких, невстановленою особою, було проставлено підписи в графах «Позичальник» та «Страхувальник» від імені ОСОБА_8 , чим підробив вищезазначені договори. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №253 від 25.08.2015, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_8 , в графах «Позичальник» Договору про надання споживчого кредиту № від 25.04.2013 та «Страхувальник» Договору добровільного держателя кредитної картки №06/08/ від 25.04.2013, встановити не можливо, оскільки встановлено їх неспівставність за транскрипцією, тобто досліджувані підписи у порівнянні зі зразками підписів ОСОБА_8 розрізняються за складовими частинами, визначеними з урахуванням послідовності виконання елементів підпису.

Також, ОСОБА_5 , 14 травня 2013 року, діючи повторно, маючи умисел, спрямований на підробку працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, офіційних документів, з метою підвищення планових показників своєї роботи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи наданий йому ПАТ «ОТП Банк» персональний мережевий ідентифікатор, всупереч нормам Положень ПАТ «ОТП Банк» про порядок видачі і супроводження споживчих кредитів фізичним особам і фізичним особам-підприємцям, використовуючи при цьому документи, а саме паспорт громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_9 , (серія НОМЕР_4 , що виданий Обухівським PB ГУ МВС України в Київській області 17.11.2006) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана на ім`я ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вказана особа не зверталась до ПАТ «ОТП Банк» за наданням кредитних послуг, за допомогою системи банківського програмного забезпечення «Siebel», яка призначена для реєстрації та обробки заявок клієнтів, оформлених в електронному вигляді та до якої мав вільний доступ, з використанням стандартних екранних форм анкет потенційних позичальників, необхідних для отримання кредитів, вніс відомості про заявку ОСОБА_9 на отримання споживчого кредиту ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 25 000 грн., що призвело до підробки інформації, на підставі якої, без відома ОСОБА_9 , від іменні останнього, було укладено договір з ПАТ «ОТП Банк», про надання споживчого кредиту № від 14.05.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 14.05.2013 в яких, невстановленою особою, було проставлено підписи в графах «Позичальник» та «Страхувальник» від імені ОСОБА_9 , чим підробив вищезазначені договори. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №76 від 04.04.2014 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_9 , в Договорі про надання споживчого кредиту № від 14.05.2013 виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою.

В подальшому, ОСОБА_5 , 15 травня 2013 року, діючи повторно, маючи умисел, спрямований на підробку працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, офіційних документів, з метою підвищення планових показників своєї роботи, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи наданий йому ПАТ «ОТП Банк» персональний мережевий ідентифікатор, всупереч нормам Положень ПАТ «ОТП Банк» про порядок видачі і супроводження споживчих кредитів фізичним особам і фізичним особам-підприємцям, використовуючи при цьому документи, а саме паспорт громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_10 , (серія НОМЕР_5 , що виданий Обухівським PB ГУ МВС України в Київській області 11.11.2011) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана на ім`я ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вказана особа не зверталась до ПАТ «ОТП Банк» за наданням кредитних послуг, за допомогою системи банківського програмного забезпечення «Siebel», яка призначена для реєстрації та обробки заявок клієнтів, оформлених в електронному вигляді та до якої мав вільний доступ, з використанням стандартних екранних форм анкет потенційних позичальників, необхідних для отримання кредитів, вніс відомості про заявку ОСОБА_10 на отримання споживчого кредиту ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 25 000 грн., що призвело до підробки інформації, на підставі якої, без відома ОСОБА_10 , від іменні останнього, було укладено договір з ПАТ «ОТП Банк», про надання споживчого кредиту № від 15.05.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.05.2013, в яких, невстановленою особою, було проставлено підписи в графах «Позичальник» та «Страхувальник» від імені ОСОБА_10 , чим підробив вищезазначені договори. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №76 від 04.04.2014 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_10 , в Договорі про надання споживчого кредиту № від 15.05.2013, виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Також, ОСОБА_5 , 15 травня 2013 року, діючи повторно, маючи умисел, спрямований на підробку працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою, офіційних документів, з метою підвищення планових показників своєї роботи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи наданий йому ПАТ «ОТП Банк» персональний мережевий ідентифікатор, всупереч нормам Положень ПАТ «ОТП Банк» про порядок видачі і супроводження споживчих кредитів фізичним особам і фізичним особам-підприємцям, використовуючи при цьому документи, а саме паспорт громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_11 , (серія НОМЕР_6 , що виданий Ірпінським MB ТУ МВС України в Київській області 29.10.2002) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана на ім`я ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що вказана особа не зверталась до ПАТ «ОТП Банк» за наданням кредитних послуг, за допомогою системи банківського програмного забезпечення «Siebel», яка призначена для реєстрації та обробки заявок клієнтів, оформлених в електронному вигляді та до якої мав вільний доступ, з використанням стандартних екранних форм анкет потенційних позичальників, необхідних для отримання кредитів, вніс відомості про заявку ОСОБА_11 на отримання споживчого кредиту ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 25 000 грн., що призвело до підробки інформації, на підставі якої, без відома ОСОБА_11 , від іменні останнього, було укладено договір з ПАТ «ОТП Банк», про надання споживчого кредиту № від 15.05.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.05,2013, в яких, невстановленою особою, було проставлено підписи в графах «Позичальник» та «Страхувальник» від імені ОСОБА_11 , чим підробив вищезазначені договори. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №254 від 28.08.2015 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_11 , в графах «Позичальник» Договору про надання споживчого кредиту № від 15.05.2013 та «Страхувальник» Договору добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.05.2013, ймовірно виконані не ОСОБА_11 , а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів ОСОБА_11 .

Таким чином, суд вважає доведеним, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились в складанні працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 358 КК України, та умисні дії, які виразились в складанні працівником юридичної особи приватної форми права, який не є службовою особою завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно, підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 358 КК України.

19.10.2017 року між заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди заступник начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених злочинах. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік три місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік та покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України, ч. 3 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абзацом 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 19.10.2017 року між заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.10.2017 року, укладену між заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 2 статті 358 Кримінального кодексу України у виді 1 року обмеження волі,

- за частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України у виді 1 року 3 місяці обмеження волі.

На підставі статті 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Бориспільський міськрайонний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Речові докази по справі договір, про надання споживчого кредиту № від 11.04.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 11.04.2013, договір, про надання споживчого кредиту № від 15.04.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.04.2013, договір, про надання споживчого кредиту № від 25.04.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 25.04.2013, договір, про надання споживчого кредиту № від 14.05.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 14.05.2013, договір, про надання споживчого кредиту № від 15.05.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.05.2013, договір, про надання споживчого кредиту № від 15.05.2013, договір добровільного страхування держателя кредитної картки №06/08/ від 15.05.2013, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при справі.

Витрати за проведення судово - почеркознавчих експертиз в сумі 7416 грн. 86 коп. стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: