Справа № 414/1381/17
Провадження № 11-кп/782/382/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Сєвєродонецьку криміналь-не провадження за апеляційною скаргою прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької місце-вої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_7 на вирок Кремінського райсуду Луганської обл. від 31.08. 2017 р., -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рубіжне Лу-

ганської обл., громадянин України, не одружений,

не працюючий, має середню освіту, раніше суди-

мий: - 29.11.2016 р. Кремінським райсудом Луга-
нської обл. за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин
громадських робіт;
- 7.06.2017 р. Рубіжанським міськсудом за ч 2 ст. 389, ст. ст. 71,72, 75 КК України до 2 років 22 днів
обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 10.07.2017 р. Кремінським райсудом Луганської
обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення
волі на 3 роки;
зареєстрований

АДРЕСА_1 , прожи-

ває

АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вироком Кремін-ського райсуду Луганської обл. від 10.07.2017 р. остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Вирок Рубіжанського міськсуду від 7.06.2017 р., яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років 22 днів обмеження волі з іспи-товим строком на 2 роки відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено у вигляді тримання під вартою, строк від-

бування покарання обчислено з 31.08.2017 р., зараховано в термін відбування покарання строк знаходження під вартою за попереднім вироком з 10 липня 2017 р. по 30 серпня 2017 р.
Питання про речові докази та судові витрати вирішені судом відповідно до чинного КПК України.

Вироком суду встановлено, що 3.06.2017 р. о 12 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, прийшов до будинку дачної ділянки АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , де, реалізуючи свій злочинний намір, через незачинені хвіртку проник на терито-рію вказаної ділянки і зі столу, який розташований під металевим навісом, викрав мобільний теле-фон «Sumsung» SGH Х 640 вартістю 175 грн., з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 25грн., на рахунку якої було 40 грн. Після чого ОСОБА_8 залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 240 грн.

16.06.2017року об 11 год. ОСОБА_8 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, ді-ючи повторно, прийшов до будинку дачної ділянки АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 , і, реалізуючи свій злочинний намір, шляхом відчинення металевого засову хвіртки потрапив на територію вка-заної ділянки, проник до будинку, де з кухонної кімнати з підвіконня таємно викрав мобільний телефон «Sumsung» SМ-В35ОЕ вартістю 768 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС» вар-тістю 25 грн., на рахунку якої було 80 грн. та з сім-картою оператора «Білайн» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 37 грн. Після чого ОСОБА_8 залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 935 грн.

22.06.2017 р. о 13 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, дію-чи повторно, прийшов до будинку дачної ділянки АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_11 , де реалізуючи свій злочинний намір, шляхом відчинення металевого засову хвіртки, потрапив на територію вка-заної дачної ділянки, звідки таємно викрав велосипед марки «Дорожник» моделі «Лагуна», який знаходився у дворі біля дерева, вартістю 2058,65 грн. Після чого ОСОБА_8 залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 2058,65 грн.

Під час досудового розслідування викрадене майно повернуто потерпілим, цивільні позови не заявлено.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду в зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідніс-тю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного через м`я-кість. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за шляхом погли-нення менш суворого покарання більш суворим за вироком Кремінського райсуду Луганської обл. від 10.07.2017 р. визначити остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Вирок ОСОБА_12 -жанського міськсуду від 7.06.2017 р., яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України із за-стосуванням ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років 22 днів обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р., зі змінами - виконувати самостійно. В мотивувальній частині вказати обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, в решті суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши прокурора, який просив скасувати ви-рок суду по викладеним в апеляційній скарзі підставам та ухвалити новий вирок, призначивши більш суворе покарання, обвинуваченого ОСОБА_8 , який вважав, що підстав для задоволення апеляції прокурора та винесення нового вироку нема, перевіривши матеріали кримінального про-вадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, висновок про вину-ватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у виро-ку, підтверджується зібраними та перевіреними в порядку ст. 349 КПК України доказами, яким да-на вірна та об`єктивна оцінка та не оскаржується у апеляційній скарзі.

Визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст.185 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку і виклав у вироку докладні мотиви свого рішення.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідаль-ність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК Ук-раїни; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчи-неного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику приз-начення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначен-ня покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, об-ґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному ви-падку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та по-передження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необ-хідно належним чином мотивувати у вироку.

При обранні міри покарання обвинуваченому, судом першої інстанції були в повній мірі до-тримані вимоги вказаних статей кримінально закону, врахована як тяжкість скоєного ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого, так і особа винного, який ніде не працює, раніше був засу-дженим, характеризується за місцем проживання цілком задовільно, а також обставини, які пом`я-кшують покарання, а саме його щире каяття, повне визнання вини, заподіяна злочином шкода була відшкодовано під час досудового слідства, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не пе-ребуває, що в своїй сукупності з повним визнанням вини обвинуваченим в суді дає підстави вва-жати, що суд першої інстанції обґрунтовано обрав покарання ОСОБА_8 в межах санкції закону, по якому його визнано винним, тому апеляційний суд приходить до висновку, що призначене су-дом покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, яке передбачено санкцією ст. 185 ч. 3 КК України є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для виправлення засудженого і не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначення покарання ОСОБА_8 та постанов-лення свого вироку з призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, про що ставить питання в своїй апеляції прокурор, вважаючи, виходячи з наведеного вище, доводи останньої не обґрунтованими.

Також, апеляційний суд вважає, що оскільки в обвинувальному акті не вказано рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання і під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачений не захищався від такого обвинувачення, то вимога апеляційної скарги прокурора про зазначення цієї обставини в мотивувальній частині вироку не відповідає вимогам КПК Укра-їни та не підлягає задоволенню.

При перевірці матеріалів справи не встановлено допущених судом істотних порушень кри-мінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду про доведеність обвину-вачення ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :
Вирок Кремінського райсуду Луганської обл. від 31.08.2017 р. відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецткої місцевої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги без-посередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вру-чення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді