Справа №481/1618/17 15.01.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-сс/784/13/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, приватного підприємця,
-який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_6
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги захисника.
Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2017 року клопотання заступника начальника СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженні № 0000766 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку , передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 днів, який постановлено обчислювати з часу затримання ОСОБА_7 , тобто з 17 години 00 хвилин 27 грудня 2017 року до 17 години 00 хвилин 25 лютого 2018 року включно.

В апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, обравши відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з визначенням розміру застави.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Не оспорюючи обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вважає, що вказана ухвала постановлено незаконно та підлягає скасуванню.

Стверджує, що допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та пояснив, що 27.12.2017, наступного дня після дорожньо-транспортної пригоди, до свого затримання та допиту, він добровільно звернувся у правоохоронні органи з заявою про вчинене ним кримінальне правопорушення. Крім того підозрюваний зазначив, що в той же день він через цивільну дружину відшкодував потерпілому 20 000 гривень.

Вказує, що зазначеним обставинам слідчим суддею не надана оцінка взагалі, в той же час, на переконання апелянта, вони свідчать про бажання ОСОБА_7 спокутувати свою провину та нести відповідальність за вчинений ним злочин та співпрацювати зі слідством.

Також апелянт стверджує, що висновки слідчого судді про високий ступінь такого ризику, як вплив на свідків, базуються на недопустимих доказах та доказах, які безпосередньо не досліджувалися у судовому засіданні.

Стверджує, що не взято слідчим суддею до уваги і те, що підозрюваний виключно позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення у сфері безпеки дорожнього руху, є приватним підприємцем, який забезпечує роботою ряд осіб, а також ту обставину, що лише за наявності функціонування свого підприємства підозрюваний зможе вжити заходів для відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Вказує, що в ухвалі відсутнє належне обґрунтування того, чому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та необхідність обрання саме тримання під вартою, який, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом. Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги просить визначити розмір застави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Заступник начальника СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим з начальником Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури в Миколаївській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - ОСОБА_7 .

Клопотання слідчий обґрунтовує наступним.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що 26.12.2017 близько 18.30 години, у темний час доби, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «ВМW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовської реєстрації). ОСОБА_7 , порушуючи вимоги пунктів 2.3(6), 12.1 Правил дорожнього руху України, рухався в напрямку від вул. Грушевського до вул. Армійська, та, не обравши безпечної швидкості руху на нерегульованому перехресті вулиць Гребеннікова та Харчука в м. Новий Буг Миколаївської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перебував на пішохідному переході.

Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди, від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 загинув на місці пригоди.

ОСОБА_7 подано заяву, яка зареєстрована 27.12.2017 року о 12 годині 07 хвилин, про відверте зізнання у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

27.12.2017 року о 17.00 годині ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

В цей же день о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На думку слідчого, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховатися від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки ОСОБА_7 , неодружений, дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено за вчинений злочин, великий суспільний резонанс даної події та обуреність місцевого населення до особи підозрюваного, а також маючи закордонний паспорт, може залишити місце свого проживання з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, безпосередньо, після вчинення даного кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_7 в усній формі повідомив працівникам групи швидкого реагування Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що за кермом автомобіля марки «ВМW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовської реєстрації), в момент наїзду на пішохода ОСОБА_11 перебував ОСОБА_14 , а не він, тобто підозрюваний ОСОБА_7 намагався уникнути відповідальності за скоєний злочин, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває в дружніх відносинах зі свідком ОСОБА_14 , тобто, за вказаних обставин ОСОБА_7 може чинити тиск на свідка ОСОБА_14 та інших, що негативно позначиться на досудовому розслідуванні, що, на думку слідчого, вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків).

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від слідства та суду та вплинути на свідка .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що органом досудового слідства ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, яке 26.12.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766.

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 26.12.2017 року та додатками та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, дорожні умови, а також слідова інформація, що залишилась на місці пригоди; даними з протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Окрім цього, зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий послався на ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України. З пояснень прокурора та залучених письмових документів вбачається факт повідомлення ОСОБА_7 безпосередньо після скоєння дорожньо-транспортної пригоди працівникам поліції групи швидкого реагування Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, зокрема ОСОБА_13 , інформації про те, що за кермом автомобіля, який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , був ОСОБА_14 .

Враховуючи той факт, що підозрюваному відоме місце проживання основного свідка, ОСОБА_18 , особи, яка була поряд з ним під час скоєння ДТП ,та є його знайомим, тому, на думку слідчого судді, є всі підстави вважати, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, він шляхом вмовлянь та(або) погроз, зможе незаконно впливати на свідка, з метою зміни його показань.

Також, слідчий суддя погодився з посиланнями слідчого на те, що у зв`язку з тим, що покарання за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, маючи достатню матеріальну забезпеченість та усвідомлюючи великий суспільний резонанс даної події, відношення місцевого населення до особи підозрюваного та його вчинку та усвідомлюючи невідворотність покарання, він може залишити місце постійного проживання, з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду.

На підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховатися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків, потерпілу.

Вказане, на переконання слідчого судді, доводить, що більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням наявних у підозрюваного позитивних характеристик, соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи, на думку слідчого судді, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, вказав, що не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 дотримані слідчим суддею в повному обсязі.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри на стадії досудового слідства підтверджується матеріалами кримінального провадження та апелянтом не оспорюється.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу.

Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах клопотання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існує щонайменше два ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про що просить апелянт.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, наступного дня після дорожньо-транспортної пригоди, до свого затримання та допиту, добровільно звернувся у правоохоронні органи з заявою про вчинене ним кримінальне правопорушення, в той же день через цивільну дружину відшкодував потерпілому 20 000 гривень, а також те, що підозрюваний виключно позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення у сфері безпеки дорожнього руху, є приватним підприємцем, який забезпечує роботою ряд осіб, є несуттєвими, тому як ці факти істотно не знижують ступінь наявних щодо ОСОБА_7 ризиків.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а також визначення розміру застави, про що просить апелянт, оскільки ч. 4 ст. 183 КПК України передбачена можливість не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 405, 407 ч. 3, 422, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: