Ухвала
іменем україни

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000560за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року,

за участю:
захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
вироком Малинського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2016 року

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Свиридівка Малинського району, мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина
України, такого, що судимості не мав,

засуджено за частиною 2 статті 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалено не обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.
Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 06 серпня 2016 року о 10 годині 00 хвилин, під час керування автомобілем «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_9 , на щебеневій дорозі від с. Морозівка в напрямку с. Нова Рутвянка Малинського району, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пунктів 1.10, 2.9а, та 12.1 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, втратив керування ним, що призвело до заносу автомобіля праворуч в кювет і зіткнення з деревом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир ОСОБА_9 помер від отриманих тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням.
За наслідками апеляційного розгляду, 01 березня 2017 року суд апеляційної інстанції ухвалив новий вирок, яким вирок Малинського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасував у частині призначеного покарання.

ОСОБА_10 за частиною 2 статті 286 КК України призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Ухвалено початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну вироку суду апеляційної інстанції шляхом його звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки, залишивши незмінним в іншій частині. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

Зокрема, захисник вказує на наявність пом`якшуючих йому покарання обставин, як: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, на дані про його особу, за якими він вперше притягується до кримінальної відповідальності, його відношення до вчиненого, вчинення кримінального правопорушення з необережності, наявність на утриманні двох хворих батьків, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, відсутність скарг на засудженого, а також на думку потерпілої, в якої не має будь-яких претензій до засудженого та наполягала не позбавляти його волі. Вважає, що тривале його перебування в місцях обмеження волі здійснить негативний вплив на його та його батьків здоров`я, та завдасть надмірних страждань. Крім того, зазначає, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги того факту, що саме потерпілий наполягав їхати з ним після спільного розпиття алкогольних напоїв.

У запереченнях прокурор просить залишити без задоволення касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , а судові рішення без зміни.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника, який підтримав касаційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги таперевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, кваліфікація його дій, розмір та вид призначеного судом апеляційної інстанції основного та додаткового покарання в касаційній скарзі захисником не оспорюються та не заперечуються.

Натомість, колегія суддів вважає неспроможними доводи захисника щодо обраної судом апеляційної інстанції форми відбування засудженим покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, призначаючи засудженому покарання у виді позбавлення волі на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки та зі звільненням від його відбування з випробуванням, враховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким, дані про особу засудженого, котрий вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні батьків, котрі потребують його допомоги, відшкодував спричинену шкоду, думку потерпілої, яка не наполягала на реальній мірі покарання, а також обтяжуючу покарання обставину вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що, на переконання суду, істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

Вказаний вирок суду першої інстанції апеляційним судом скасовано в частині обраної форми відбування засудженим покарання та на підставі статті 69 КК України вид основного покарання визначено у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Не погоджуючись з обраною засудженому формою відбування покарання з випробуванням, суд апеляційної інстанції, додатково зваживши на враховані судом першої інстанції обставини, які слугували визначенню міри покарання та форми його відбування, ствердив, що застосування статті 75 КК України є недостатньо вмотивованим та невиправданим. Адже, внаслідок безвідповідальних та злочинних дій засуджений вчинив тяжкий злочин, передбачений частиною 2 статті 286 КК України, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння порушив вимоги Правил дорожнього руху України при керуванні технічно справним транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Разом з цим, вважав за можливе на підставі статті 69 КК України перейти до іншого більш м`якого основного покарання, не зазначеного у санкції статті у виді обмеження волі.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо підстав скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та перехід до більш м`якого основного покарання колегія суддів вважає переконливими та вмотивованими.

Тоді як, наведена у касаційній скарзі захисником сукупність обставин також підлягала врахуванню та оцінці судом апеляційної інстанції при ухвалені нового вироку, висновки про що не викликають сумніву і у колегії суддів.

Таким чином, колегія суддів вважає вирок суду апеляційної інстанції законним і обґрунтованим, а відтак касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Апеляційного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3