22.09.17
№ 336/5120/17
пр. 1-кс/336/686/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 31.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 31 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 внесено відомості за ч. 5 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна, а саме: належних державному підприємству «Українська авіаційна транспортна компанія» одинадцяти авіаційних двигунів Д-ЗОКП-2 до літаків 1л-76 та чотирьох двигунів НК-8-4 до літаків 1л-62, поєднаного з проникненням до сховища, яке мало місце у невстановлений період часу на території бази зберігання авіаційної техніки ДП «УАТК».

Посилаючись на те, що авіаційні двигуни мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як предмет викрадення, в інтересах запобігання можливості розпорядитися цим майном просить про накладення арешту на двісті дев`ять авіаційних двигунів.

В суді слідчий підтримала клопотання.
Прокурор підтримала доводи, якими слідчий обґрунтовує доцільність цього заходу забезпечення кримінального провадження. Просить про ухвалення рішення на користь клопотання.
Представники власника майна, про накладення арешту на яке клопочеться слідчий, заперечують проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що слідчим не доведено не лише процесуальну необхідність такого арешту, а навіть належність двигунів до кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще в 2015 році, а також наявність ризиків їхнього приховування, розпорядження або відчуження.

Крім того, представники зазначають, що власник вказаних матеріальних цінностей перебуває в процедурі санації, протягом якої здійснюються заходи, спрямовані на відновлення платоспроможності суб`єкта господарювання, наслідком яких є реалізація певного майна, в тому числі авіадвигунів, іншим особам, тому задоволення клопотання потягне за собою обмеження прав і набувачів цього майна.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, хоча авіаційні двигуни і мали б ознаки речового доказу в кримінальному провадженні за умови, що було б доведено, що вони є предметом викрадення, як не довів і наявність ризиків їхнього приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

Вільне ж, у відсутність процесуальних підстав, застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження є таким, що не ґрунтується на законі і може потягти настання неспівмірної шкоди для інтересів власника майна, що за вказаних обставин є неприпустимим.

Вирішуючи клопотання не на користь його автора, суд враховує і доводи представників ДП «УАТК» про необхідність дотримуватись інтересів осіб, які є власниками певних авіадвигунів, що зберігаються на території комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Запоріжжя».

Крім наведених міркувань, відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя враховує таке.

Як випливає із змісту ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Наведене положення кримінального процесуального закону свідчить про те, що будь-який захід забезпечення кримінального провадження має бути належним до цього провадження.

Як зазначено слідчим суддею, орган досудового розслідування клопочеться про застосування арешту в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 31 липня 2015 року за фактом таємного викрадення належних державному підприємству «Українська авіаційна транспортна компанія» одинадцяти авіаційних двигунів Д-ЗОКП-2 до літаків 1л-76 та чотирьох двигунів НК-8-4 до літаків 1л-62, поєднаного з проникненням до сховища, яке мало місце у невстановлений період часу на території бази зберігання авіаційної техніки ДП «УАТК».

Як пояснила під час судового розгляду слідчий, приводом для звернення до слідчого судді з цим клопотанням стала інформація, отримана в ході допиту свідка ОСОБА_6 , про викрадення двигунів АИ 24 ВТ протягом 2017 року.

Разом з тим з тим відомості про кримінальне правопорушення, під час розслідування якого винесено це клопотання, внесені до ЄРДР в 2015 році щодо подій, які сталася в 2014 році, тому клопотання про накладення арешту є неналежним до цього кримінального провадження.

Разом з тим в довідно до ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, як зазначено, державне підприємство «Українська авіаційна транспортна компанія» проходить процедуру санації, під час якої арешт на майно боржника та інші обмеження його дій щодо розпорядження майном відповідно до законодавства про відновлення платоспроможності боржника можуть бути накладені виключно в межах цієї процедури та у разі, якщо вони не перешкоджають плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя, не вбачаючи жодної з процесуальних передумов для накладення арешту, лише сукупність яких може зумовити задоволення цього клопотання, не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь особи, яка з ним звернулась.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1