13.12.2017 ЄУН 389/12/14-к
провадження 1-в/389/127/17
У Х В А Л А
13 грудня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка клопотання начальника Олександрійського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про роз`яснення подальшого порядку виконання вироку Знам`янського міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та відповідно до ч.1 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,-
ВСТАНОВИВ:
09 лютого 2017 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та відповідно до ч.1 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вказаний вирок прийнятий до виконання Олександрійським МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України 03 листопада 2017 року.
У зв`язку з виконанням вказаного вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_4 , начальник Олександрійського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про роз`яснення порядку виконання даного вироку суду, оскільки вироком на засудженого покладені не всі обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» № 1492-VІІІ від 07 вересня 2016 року, є обов`язковими для їх призначення при застосуванні ст.75 КК України. Тобто на ОСОБА_4 покладено обов`язок, відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, без застосування п.1 ч.1 ст.76 КК Украни - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати подане Олександрійським МРВП ПМРУ ПВКПП клопотання про роз`яснення подальшого порядку виконання вироку, без його участі. Вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з урахуванням того, що ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2017 року, якою вирок Знам`янського міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_4 змінено, набрала законної сили, а у клопотанні фактично ставиться питання про погіршення становища засудженого шляхом внесення змін в резолютивну частину вироку.
Представник Олександрійського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина їх неявки суду не відома. Неявка останніх відповідно до ст.539 КПК України, не є перешкодою розгляду даного клопотання.
Суд, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження ЄУН 389/12/14-к (провадження №1-кп/389/9/14), приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами п.14 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2017 року, ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України і призначено покарання: за ч.2 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч.3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1(один) рік; за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. У відповідності з ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 (два) роки. У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Також вироком вирішено питання щодо заявлених цивільних позовів, речових доказів. Роз`яснено порядок і строк оскарження вироку.
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від21 вересня 2017 року вирок суду першої інстанції змінено. Апеляційний суд ухвалив ОСОБА_4 вважати засудженим:- за ч.2 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч.3 ст.358 КК України до покарання у виді позбавлення строком на 3 (три) роки; за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2(два) роки; за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки. На підставі ст.74 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.2 ст.358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України та ч.1 ст.190 КК України звільнити, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ч.1 ст. 49 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за ч.2 ст. 190 КК України, більш суворим, призначеного за ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. В решті вирок вищевказаний вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_4 - залишено без змін.
Отже, резолютивна частина вироку відповідає вимогам, передбаченим ч.4 ст.374 КПК України, оскільки в ній зазначено прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; чітко визначене покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; зазначено про звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України, тривалість іспитового строку; рішення про відшкодування процесуальних витрат і щодо заходів забезпечення кримінального провадження; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.
Вирок ухвалений 09 лютого 2017 року у кримінального провадженні ЄУН 389/12/14-К (провадження №1-кп/389/9/14) стосовно ОСОБА_4 , за своїм змістом є зрозумілим та прийнятий до виконання уповноваженим органом з питань пробації.
Дане клопотання, як вбачається з його змісту, подане до суду, відповідно до п.14 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України. Підставою для його подання до суду стало те, що вказаниим вироком на засудженого ОСОБА_4 покладено не всі обв`язки передбачені ст.76 КК України. Так, відповідно до ч.1 ст.76 КК України, в редакції яка була чинною на час ухвалення вироку, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому судом на ОСОБА_4 покладено лише обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
При вирішенні клопотання суд враховує наступне.
При застосуванні положень ст. 76 КК України та визначенні обов`язків, покладених на ОСОБА_4 у зв`язку з його звільненням від покарання, суом при ухвалені вироку були враховані зміни до цієї норми кримінального закону, що були внесені Законом України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року та набрали чинності 08 жовтня 2016 року.
При цьому, суд не вбачав доцільним і необхідним обов`язкового покладення обов`язку на засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, враховуючи при цьому, що згідно положень Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 положення щодо застосування пробаційних програм набирають чинності з 1 січня 2018 року, а попередньою редакцією ст. 76 КК України передбачено можливість альтернативного вибору такого обов`язку, а нова редакція ст. 76 КК України погіршує становище засудженого.
Частина 2 ст.4 КК України передбачає, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Стаття 76 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів ОСОБА_4 ) визначала, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого обов`язки, визначені частиною першою цієї статті.
Зі вказаного слідує, що покладення на засудженого обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів ОСОБА_4 ) є правом, а не обов`язком суду.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» № 1492-VІІІ від 07 вересня 2016 року, яким ст.76 КК України викладено у новій редакції, вступив у законну силу 08 жовтня 2016 року.
Таким чином, посилання у клопотанні як на підставу для роз`яснення порядку виконання вироку, на ту обставину, що вироком встановлені не всі обов`язки для засудженого ОСОБА_4 згідно зі ст.76 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» № 1492-VІІІ від 7 вересня 2016 року, яким ст.76 КК України викладено у новій редакції, не заслуговують на увагу оскільки вказаний Закон України набрав чинності 08 жовтня 2016 року, в зв`язку з чим не може бути застосований при призначенні покарання ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.1 ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Частина 1 ст.164 КВК України, яка визначає порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, встановлює, що уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; розяснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України"Про пробацію".
Такий же порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням визначений розділом ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затв. Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року № 270/1560.
Отже, вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_4 є зрозумілим за своїм змістом, не містить протиріч, а тому підлягає виконанню у порядку визначеному чинним законодавством України.
Під час виконання вироку суду стосовно засудженого уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 слід здійснювати нагляд лише в частині покладеного на нього вироком суду від 09 лютого 2017 року обов`язку у виді необхідності повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
За таких обставин, немає підстав для задоволення клопотання про роз`яснення порядку виконання вказаного вироку.
Керуючись ст. ст.537,539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання начальника Олександрійського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про роз`яснення подальшого порядку виконання вироку Знам`янського міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та відповідно до ч.1 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1