№1-кп/760/57/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця Житомирської обл.,Попільнянського
району ,с.Корнін, громадянина України, освіта середня, не
одруженого,не працює, зареєстрований в
судимий:
- 08.06.2011 Попільнянським райсудом Житомирської обл. за ст.
185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-02.08.2011 Попільнянським райсудом Житомирської області за
ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.2 , 70 ч. 4 КК України на 4 роки 1 місяць
позбавлення волі ; звільнений з місць позбавлення волі
03.06.2014 р. ухвалою Богунського районного суду м. Житомира
на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця Житомирської обл., Попільнянського району , село
Корнін, громадянина України , освіта середня , не одруженого , не
працює, зареєстрований в
АДРЕСА_2 ,раніше судимий :
-12.05.2006 Попільнянським райсудом Житомирської обл. за
ст.121 ч. 2,69 КК України на 6 років позбавлення волі ;
-04.11.2008 Казатинським райсудом Вінницької обл. за ст.
259 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 6 років 5 місяців 19 днів позбавлення
волі;
-29.10.2009 Казатинським райсудом Вінницької обл. за ст.
185 ч. 1 ,70 ч.4 КК України на 6 років позбавлення волі ;
звільнився з місць позбавлення волі 23.06.2011 умовно достроково
на 6 місяців 9 днів ,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця Житомирської обл., Попільнянського р-ну, с.Корнін,
громадянина України ,освіта середня , одруженого ,має сина 2014 р.н.,
не працює , зареєстрованого у
АДРЕСА_1 , судимого:
-07.04.2015 Попільнянським райсудом Житомирської обл. за ст.185
ч.2,15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України на 2 роки обмеження волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням
іспитовим строком на 1 рік ;
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
потерпілого - ОСОБА_11
захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13
ОСОБА_14

в с т а н о в и в :
12.03.2015 р. , в нічний час обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходячись на вул. Антонова в м. Києві вступили між собою у злочинну змову, направлену на відкрите викрадення чужого майна та розподілили між собою злочинні ролі.
В цей же день , тобто 12.03.2015 , приблизно о 03.45 знаходячись на вул. Антонова в м. Києві , обвинувачений ОСОБА_9 помітив раніше незнайомого йому перехожого ОСОБА_11 та запропонував іншим обвинуваченим відкрито заволодіти майном останнього , на що отримав від них згоду.
Реалізуючи свій злочинний намір , направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна , обвинувачений ОСОБА_9 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та під надуманим приводом ,приховуючи свої наміри ,став відволікати останнього від дій інших обвинувачених.
В свою чергу , обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , користуючись тим,що потерпілий ОСОБА_11 спілкується з ОСОБА_9 , непомітно до нього наблизились і обвинувачений ОСОБА_15 встав за спиною потерпілого та діючи відповідно до своєї ролі, наніс ногою удар потерпілому у верхню частину його лівої ноги , спричинивши йому фізичний біль і тим самим застосувавши насильство , що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього. Від цих дій обвинуваченого ОСОБА_15 ,потерпілий ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на землю.
Після цього , діючи спільно та узгоджено між собою , з метою заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_15 зняв з потерпілого ОСОБА_11 зимову куртку ,в той час як обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , користуючись тим,що потерпілий не чинить активного опору їх незаконним діям, стали перевіряти вміст кишень одягу останнього.
В результаті вчинення вказаних дій, обвинувачені ,діючи спільно та узгоджено між собою , відкрито викрали чуже майно ,що належить потерпілому ОСОБА_11 ,а саме: куртку чоловічу зимову, виробництва «Каламбія» , вартістю 1500 гривень, наручний годинник на металевому ремінці ,вартістю 500 гривень, гаманець шкіряний ,вартістю 300 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 620 гривень та 150 доларів США , що відповідно до курсу НБУ становили 3233,09 гривень ,а також календарик ,іконку та дискотні картки , що не становлять для потерпілого матеріальної шкоди , мобільний телефон «Нокіа Х101», вартістю 700 гривень ,з флеш-карткою додаткової пам`яті мікро-СД, об`ємом 8 Гб., вартістю 250 гривень та сім-карткою мобільного оператора «Лайф» , вартістю 15 гривень і на рахунку якої знаходились 15 грн.50 коп , а також сім-картка мобільного оператора «МТС»,вартістю 15 гривень і на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 гривень, навушники ,вартістю 100 гривень , телефон марки « LG Р705» ,вартістю 3000 гривень ,з флеш-карткою додаткової пам`яті мікро-СД,об`ємом 32 ГБ ,вартістю 600 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» ,вартістю 15 гривень і на рахунку якої знаходились кошти в сумі 25 гривень , чорний чохол на мобільний телефон зі штучної шкіри ,вартістю 250 гривень ,навушники виробництва « LG » ,вартістю 450 гривень , срібний ланцюжок , вартістю 200 гривень , срібний хрестик ,вартістю 100 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_16 ,що матеріальної цінності не становить.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 12.03.2015 року частково .
Пояснив суду, що знайомий з іншими обвинуваченими давно , товаришували.
12.03.2015 всі разом у вечірній час перебували на вул. Антонова , в барі ,де сумісно розпивали з ОСОБА_9 пиво. Коли вийшли на вулицю ,то побачили раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_11 , який йшов їм назустріч. Він підійшов до нього та попросив дати йому цигарку , але потерпілий відповів йому в нецензурній формі і тоді він його штовхнув, від чого той впав на землю. В цей час , ОСОБА_9 перебував поруч з ним , а ОСОБА_10 пішов вперед ,бо злякався бійки.
Потерпілий намагався втекти , але він йому зробив підніжку і той знову впав ,а він схопив його за куртку і вона залишилась в його руках і потім він передав її ОСОБА_9 .
Він, особисто кишені потерпілого не перевіряв і потім тільки бачив в руках у ОСОБА_9 два мобільних телефони і зрозумів,що вони належать потерпілому. Інших речей він у потерпілого не викрадав і не бачив ,щоб їх викрадав хтось інший.
Також обвинувачений стверджував , що не мав попередньої змови з іншими обвинуваченими на вчинення злочину , а обвинувачений ОСОБА_10 зовсім не приймав участі у його вчиненні.
Обвинувачений ОСОБА_9 в суді дав аналогічні показання щодо вчинення відкритого викрадення майна потерпілого . Підтвердив суду, що після того як ОСОБА_8 передав йому куртку потерпілого ,яку він з нього зняв, то в кишенях він виявив два мобільні телефони ,ланцюжок з хрестиком , навушники , але гаманця з грошима , посвідчення та карток не було . Також вказав,що підібрав біля потерпілого наручний годинник ,який у нього впав.
Також обвинувачений стверджував ,що вчинили злочин тільки удвох із ОСОБА_8 і це було спонтанно , попередньо про це не домовлялись . Також стверджував про те,що обвинувачений ОСОБА_10 не приймав участі у вчиненні злочину. У свої діях розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_10 не визнав себе винним.
Пояснив, що 12.03.2015 о 03.45 перебував разом зі своїми знайомими на вул. Антонова в м Києві і побачив також ,що назустріч їм йде раніше незнайомий потерпілий ОСОБА_11 .
До нього підійшов ОСОБА_8 ,вдарив його . Після цього до них підбіг ОСОБА_9 .
Він особисто не бажав приймати участь в цьому і став йти вперед . Через деякий час він зустрівся у дворах з іншими обвинуваченими та бачив в руках у ОСОБА_9 куртку ,як він зрозумів що належить потерпілому , а також мобільні телефони з навушниками , інших речей на які вказав потерпілий , не бачив. Він брав в руки ці речі і їх роздивлявся ,а потім запитав у ОСОБА_8 , що з ними робити і той сказав,що їх потрібно продати.
Потім через декілька хвилин під`їхали працівники міліції та їх затримали та вилучили викрадені речі.
Він заперечує наявність попередньої змови з іншими обвинуваченими , не вчиняв жодних дій по відношенню до потерпілого і вважає себе не винним.
Недивлячись на таке відношення обвинувачених до вчиненого , суд вважає,що винність кожного із обвинувачених знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами .
Потерпілий ОСОБА_11 в суді пояснив , що 12.03.2015 р. біля 03.45. знаходився на вул. Антонова в м. Києві, він йшов із клубу до місця свого проживання на вул. Освіти в м. Києві. Він був напідпитку ,але почував себе добре. Назустріч йому прямували троє невідомих раніше людей - обвинувачені по даному провадженню.
ОСОБА_8 вдарив його по нозі і він пав , потім з нього зняли зимову куртку , в кишені якої знаходилось два мобільних телефони з наушниками , перстень , гаманець з грошима. Також був забраний наручний годинник і він стверджує ,що це зробив обвинувачений ОСОБА_10 . На шиї у нього висів срібний ланцюжок з підвіскою ,який також зник ,але не може вказати у який момент. В частині призначення покарання обвинуваченим покладається на розсуд суду . Цивільного позову не заявляв.
Свідок ОСОБА_17 в суді пояснила ,що 12.03.2015 р. як слідчий Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві проводила допит потерпілого ОСОБА_11 ,який стверджував ,що три особи вчинили відкрите викрадення його майна. Потерпілий був напідпитку, але вів себе адекватно , сумнівів в неї щодо його адекватного сприймання ситуації не було , відповідав на всі поставлені питання.
Свідок ОСОБА_18 в суді пояснив ,що 12.03.2015. в складі автопатруля патрульної поліції виїздив по виклику з приводу грабежу .Вони приїхали до КП військової частини, що розташована по вул. Єреванській в м. Києві ,де чекав заявник ОСОБА_11 .
Він повідомив їх,що його тільки що троє невідомих чоловіків пограбували ,забрали куртку та інші речі. Другий автопатруль під`їхав із затриманими трьома особами і потерпілий вказав на них ,як на грабіжників.
Крім того , слідчо - оперативна група ,яка була ними викликана виявила та вилучила на дитячому майданчику мобільний телефон та куртку , яку також потерпілий впізнав як свої речі.
Свідок ОСОБА_19 в суді пояснив ,що 12.03.2015 перебував в складі автопатруля патрульної поліції і по виклику заявника про вчинення грабежу ,виїздив з групою на місце. Ними по прикметам ,які повідомив заявник ОСОБА_11 , на дитячому майданчику на вул. Єреванській ,8 в м. Києві були затримані три особи обвинувачені по провадженню.
Потерпілий впізнав їх і вказав на них як на осіб, які вчинили відкрите викрадення його майна.
Свідок ОСОБА_20 дав в суді аналогічні показання.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.03.2015 встановлено , що по вул. Єреванській,8 в м. Києві , біля дитячого майданчика виявлено мобільний телефон білого кольору марки «LG Р705» у чорному шкіряному чохлі , на лавці виявлена зимова чоловіча куртка чорного кольору. (а.п. 133-134,т.1 ).
Із протоколу огляду від 12.03.2015 вбачається ,що на вул. Єреванській ,8 в м. Києві знаходився ОСОБА_10 , який добровільно видав грошові кошти в сумі 11 грн., запальничку, 2 ланцюжка один золотистого кольору, інший сріблястого , 4 пари навушників . Також за вказаним місцем перебував ОСОБА_9 , який при собі мав 26 грн., мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім-картками , наручний годинник ,плейєр чорного кольору із навушниками.
У громадянина , який спочатку назвався ОСОБА_21 ( в подальшому встановлено ,що це ОСОБА_8 ) , який також перебував в даному місці вилучено пачку цигарок та запальничку. (а.п. 136-138,т.1)
Аналіз наведених вище доказів приводить суд до висновку ,про винність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб , а обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також і повторно.
Дії кожного з них суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України.
Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене. В судовому засіданні потерпілий повідомив суд ,що його перші показання в суді про непричетність до злочину обвинуваченого ОСОБА_10 були викликані тим, що на нього тиснули інші обвинувачені давати такі показання і він боявся відмовити. Але в подальшому потерпілий в суді стверджував ,що обвинувачений ОСОБА_10 таки був присутнім при вчиненні злочину, більш того саме він забрав його годинник ,який міг з руки впасти на землю.
Суд вважає,що саме такі показання потерпілого є правдивими ,бо вони узгоджуються з його першими заявами про вчинення злочину ,що знайшло своє підтвердження також і показаннями свідків в суді . Саме тому суд критично оцінює показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про непричетність обвинуваченого ОСОБА_10 до вчинення ним злочину.
При призначенні покарання кожному обвинувачених суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину - відповідно до ст. 12 КК України вони вчинили тяжкий злочин , особу кожного обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше неодноразово судимі , судимості не погашені , не заняті суспільно-корисною працею і вважає , всі обвинувачені заслуговують на покарання у виді позбавлення волі ,бо їх виправлення неможливе без ізоляції від суспільства .
Однак , суд враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 наявність на утриманні малолітньої дитини , незначну його роль у вчиненні злочину та позицію потерпілого , відсутність обставин ,що обтяжують його покарання , важає можливим звільнити його від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на певний термін на підставі ст. 75 КК України .
Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не встановлено.
Обставинами , що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд враховує рецидив злочину.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_8 винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 12 березня 2015 року , зарахувавши відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України в строк покарання по 21.06.2017 р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
До набрання вироком чинності запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Визнати ОСОБА_9 винним за ст.186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі .
Строк покарання рахувати з 12 березня 2015 року , зарахувавши відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України в строк покарання по 21.06.2017 р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язанння за 2 дні позбавлення волі.
До набрання вироком чинності запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Визнати ОСОБА_10 винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти цей орган про зміну місця проживання , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази - куртку чоловічу «Каламбія» , наручний годинник, гаманець чоловічий шкіряний , телефон «Нокіа» з карткою пам`яті,навушники, мобільний телефон ««LG Р705», з чорним чохлом ,навушники ,срібний ланцюжок і срібну підвіску , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_16 - залишити в розпорядженні потерпілого. (а.п. 139, т. 1 )
Мобільний телефон марки «Нокіа ,без сім-картки повернути ОСОБА_8 (а.п. 149, т. 1)
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження ,який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя