Справа № 361/6558/17
Провадження № 1-кп/361/620/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи незняту й не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, повторно відкрито викрав чуже майно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, з проникненням у житло, за наступних обставин.
Вночі 04.09.2017 ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку прибув на територію належного ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_2 . Реалізовуючи злочинний умисел і діючи з корисливого мотиву, обвинувачений перемістив скло у вікні веранди, через утворений отвір зсередини відкрив замок вхідних дверей та в такий спосіб близько 01 години 05 хвилин 04.09.2017 проник всередину будинку, де в одній із кімнат підшукав для крадіжки мобільний телефон марки «Samsung J3». В подальшому, будучи виявленим на місці події господинею, ОСОБА_5 з метою доведення протиправного наміру до кінця близько 01 години 15 хвилин 04.09.2017 завдав ОСОБА_4 один удар кулаком в область голови та, подолавши в такий спосіб волю потерпілої до опору, відкрито для останньої заволодів її мобільним телефоном марки «Samsung J3» вартістю 3 499 грн. З чужим майном обвинувачений з місця події зник, розпорядився ним за власним розсудом, своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 3 499 грн.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що вночі 04.09.2017 він, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки будь-якого цінного майна для подальшої реалізації електропоїздом прибув із м. Києва до домоволодіння матері співмешканки ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_2 . Безперешкодно пройшовши через незачинену хвіртку до будинку та достеменно знаючи, як потрапити всередину, він відсунув скло у вікні веранди, відкрив зсередини замок у вхідних дверях та близько 01 години 04.09.2017 проник до житла, де, присвічуючи власним мобільним телефоном, відшукав мобільний телефон потерпілої, однак в цей час ОСОБА_4 прокинулась, що спонукало завдати їй один удар кулаком в голову для залякування і доведення свого наміру до кінця. Залишивши в умовах очевидності для матері співмешканки місце події з її мобільним телефоном марки «Samsung J3», він електропоїздом їхав у м. Бровари, де планував закласти чуже майно до ломбарду, однак був затриманий співробітниками поліції. Про себе обвинувачений повідомив, що після закінчення Київського професійного ліцею транспорту неофіційно працював у м. Києві, протягом останніх двох років перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі старшою донькою потерпілої ОСОБА_8 , строк вагітності якої наразі становить 11 тижнів та в травні 2018 року вони очікують народження спільної дитини, про вчинене жалкує та просить вибачення у потерпілої, протиправність своїх дій усвідомив і належні висновки для себе зробив.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за ч. 3 ст. 186 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 і потерпілій ОСОБА_4 положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, вчиненому повторно, з проникненням у житло, тому засуджує обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка жодних претензій до співмешканця своєї вагітної доньки не має, характеризує його виключно з позитивної сторони та просить призначити мінімальне покарання без ізоляції від суспільства, дані про особу обвинуваченого, що після засудження 15.06.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки, жодних висновків для себе не зробив та повторно удався до умисних корисливих протиправних дій, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, з дитинства знаходиться на обліку лікаря-психіатра з діагнозом «Психопатоподібний розлад поведінки», за даними висновку судово-психіатричної експертизи № 519 від 27.09.2017, страждає на розлад особистості по емоційно нестійкому типу (психопатію), на час інкримінованих дій і в період обстеження в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, яка, згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_5 критично оцінює свою поведінку і висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання; обставиною, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує його покарання є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, обвинувачений вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку, тобто до повного відбуття покарання за попереднім вироком, тому покарання йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України. Оскільки ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК України унормовано, що вчинення протягом іспитового строку нового злочину є підставою направлення засудженого для відбування призначеного покарання, виправлення й перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому засуджує його до позбавлення волі. При цьому суд переконаний, що призначені вид і міра покарання відповідають вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідними і достатніми для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлявся, передбачені статтею 118 КПК України процесуальні витрати відсутні.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung J3» з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій, необхідно залишити в розпорядженні власника ОСОБА_4 .
Під час підготовчого судового засідання 30.10.2017 ОСОБА_5 продовжено обраний в ході досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 28.12.2017, з урахуванням продовження існування відносно винної особи ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, суд вважає доцільним на період до набрання вироком законної сили застосувати до засудженого запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2016 у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 5 (п`ять) років 2 (два) місяця позбавлення волі, вираховуючи строк покарання з 04.09.2017.
Застосувати відносно засудженого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та до набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_5 в Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung J3» з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити в розпорядженні потерпілої.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1