Справа №295/4734/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про внесення виправлень до вироку суду (на підставі угоди) від 30.01.2018 року у кримінальному провадженні №0000048 від 23.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувало кримінальне провадження №0000048 від 23.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України.
30.01.2018 року судом ухвалено вирок (на підставі угоди), яким, зокрема, затверджено угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, укладену 24.04.2017 р. по кримінальному провадженню № 0000048 від 23.06.2016 р., по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 191 ч. 2 КК України.
Визнано ОСОБА_4 винуватим за ст. 191 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавлення права обіймати атестовані посади в органах Національної поліції України строком на 2 роки.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
14.02.2018 року до суду надійшла заява від прокурора ОСОБА_3 , в якій він просить внести виправлення до вироку та зазначити, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування саме основного покарання.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про дату, час і місце засідання повідомлялися належним чином. Згідно ч. 2 ст. 379 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Судом встановлено, що в третьому абзаці резолютивної частини вироку суду (на підставі угоди) від 30.01.2018 року по справі №295/4734/17 не зазначено від якого саме покарання звільнено ОСОБА_4 на підставі ст.ст.75,76 КК України, яку необхідно виправити.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Статтею 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК в резолютивній частині обвинувального вироку має зазначатись покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 21 грудня 1990 року № 11 з наступними змінами «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків» звернув увагу судів на те, що вирок суду є найважливішим актом правосуддя, повинен бути законним і обґрунтованим, складеним юридично грамотно, з коротким, чітким і зрозумілим формулюванням висновків, щоб при його виконанні не виникало питань і сумнівів, що потребують уточнення.
З метою недопущення вказаних недоліків при призначенні покарання Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що при звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційному класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку (абз. 5 п. 9).
Таким чином, у разі звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням додаткових покарань (крім конфіскації майна) суд у резолютивній частині вироку повинен чітко вказати, що таке звільнення стосується тільки основного покарання, а додаткове має обов`язково виконуватися.
Згідно ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне виправити допущену описку.
Керуючись ст. 379 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Виправити в третьому абзаці резолютивної частини вироку Богунського районного суду м. Житомира (на підставі угоди) від 30.01.2018 рокупо справі №295/4734/17 у кримінальному провадженні №0000048 від 23.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 191 ч. 2 КК України допущену описку та викласти його в наступній редакції:
«Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1