Дата документу 25.09.2017 Справа № 554/7434/17
Провадження № 1-кс/554/6429/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, у якому просив накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , 1986 р.в. ТЗ НОМЕР_2 від 15.03.2017 належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) та згідно довіреності НМО 585331 від 17.05.2017 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_5 , діяти від її імені бути представниками перед третіми особами, питань пов`язаними з міни, оренди, найму, позички, доручення, страхування, КАСКО, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
20.09.2017 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення від судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України про те, що під час реєстрації автомобіля ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 було виявлено підробку номерного позначення двигуна не в умовах заводу виробника.
При виїзді 13.05.2017 року слідчо-оперативної групи Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області до місця пригоди встановлено, що на ділянці місцевості що знаходиться по вул. Європейська, 146 в с. Розсошенці, Полтавського району, виявлено автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_3 » наданого на дослідження автомобіля зміні не піддавалося та є первинним, а номерне позначення двигуна наданого на дослідження автомобіля піддавалося зміні не в умовах завода виробника.
Автомобіль ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , 1986 року випуску на підставі свідоцтва про реєєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 15.03.2017 належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) та згідно довіреності НМО 585331 від 17.05.2017 року ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 , діяти від її імені бути представниками перед третіми особами, питань пов`язаними з міни, оренди, найму, позички, доручення, страхування, КАСКО та цивільно правової відповідальності власника.
Автомобіль перебував під керування ОСОБА_5 , мешканця: АДРЕСА_2 .
Даний транспортний засіб вилучено і поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУ НП в Полтавській області за адресою: Полтавський р-н, с. Тахтаулове.
21.09.2017 року автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 бежевого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 було визнано речовими доказами про що складено відповідну постанову.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши думку слідчого процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду від 20.09.2017 року, автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , 1986 р.в. ТЗ НОМЕР_2 від 15.03.2017 належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) та згідно довіреності НМО 585331 від 17.05.2017 року ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 , діяти від її імені бути представниками перед третіми особами, питань пов`язаними з міни, оренди, найму, позички, доручення, страхування, КАСКО, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , 1986 р.в. ТЗ НОМЕР_2 від 15.03.2017 належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) та згідно довіреності НМО 585331 від 17.05.2017 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_5 , діяти від її імені бути представниками перед третіми особами, питань пов`язаними з міни, оренди, найму, позички, доручення, страхування, КАСКО, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1