Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3185/17
Провадження №1-кп/523/225/18
І м е н е м У к р а ї н и
23.04.2018 року м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянина України, гагауза, маючого середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, 2015 та 2016 років народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, -
08.08.2016 року, приблизно о 03:00 год., у темний час доби, водій ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справними автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_8 , маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, здійснював рух в межах лівої смуги проїзної частини вул.Чорноморського козацтва, з боку вулиці Приморської в напрямку вулиці Миколаївська дорога, в Суворовському районі м.Одеси, зі швидкістю не менш 80 км/год.
Під час руху по проїзній частині вул.Чорноморського козацтва, яка була освітлена світлом ліхтарів вуличного електроосвітлення, наближаючись до ділянки дороги закруглення праворуч, біля будинку №68 зазначеної вилиці, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно вибрати безпечну швидкість, діючи з необережності, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух у зазначеному режимі, застосовував такі прийоми керування, що привело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини вліво, де передньою частиною скоїв наїзд на стовп ЛЕМ №63.
Внаслідок ДТП смертельно травмовано пасажира автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому згідно висновку судово-медичної експертизи №709-2465/2016 від 30.09.2016 року були заподіяні наступні тілесні ушкодження:
а) закрита черепно-мозкова травма: садно тім`яної ділянки голови справа, різана рана лівої щоки, вогнищеві крововиливи під м`якими мозковими оболонками випуклої поверхні лівої тім`яної та скроневої часток, нижньої поверхні правої скроневої частки, дифузні крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочку, розміжчення нижньої поверхні правої скроневої частки, крововиливи в шлуночки головного мозку;
б) закрита травма тулуба: садно поперекової ділянки зліва, переломи 1-9-го правих ребер поміж середньоключичною та передньою пахвовою лініями з крововиливами і розривами пристінкової плеври, забій та розриви легенів з крововиливом у плевральні порожнини (у правій плевральній порожнині 80 мл. рідкої крові, в лівій плевральній порожнині 60 мл. рідкої крові), розрив селезінки, крововилив у кореня брижі тонкої кишки;
в) травма кінцівок: множинні поверхневі та глибокі садна і різані рани передньо-внутрішньої поверхні правого плеча у середній та нижній третинах, передньої та задньої поверхонь правого передпліччя у верхній, середній та нижній третинах, тильної поверхні правої кисті та тильних поверхонь проксимальних, середніх і нігтьових фаланг 2-5-го пальців правої кисті, множинні забійні рани та садна задньої поверхні лівого передпліччя, рвана рана задньої поверхні лівого передпліччя у верхній третині, відкритий перелом лівої ліктьової кістки з крововиливом в м`яких тканинах лівого передпліччя, садно та синець передньої поверхні правого стегна у середній третині, садно передньо-зовнішньої поверхні правої гомілки у верхній третині, садна та забійна рана лівого колінного суглоба. Вищевказані пошкодження могли бути спричинені в результаті ДТП в салоні автомобіля. Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок ДТП.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,07‰. У живих осіб дана концентрація етилового алкоголю в крові могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню.
Внаслідок ДТП смертельно травмовано пасажирка автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій згідно висновку судово-медичної експертизи №708-2464/16 від 21.10.2016 року були заподіяні наступнітілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: забита рана, садна та синець голови; відкрита травма тулуба: забито-рвана рана та садна грудини (переважно справа), перелом грудини, двосторонні переломи ребер, вогнища забоїв легенів, вільне скупчення повітря і крові в правій плевральній порожнині (правосторонній гемопневмоторакс); травма правої верхньої кінцівки: безліч саден на тильній поверхні правої кисті; травма лівої верхньої кінцівки: забито-рвані рани у верхній третині та у середній третині лівого передпліччя, а також на тильній поверхні лівої кисті; безліч саден на тильній поверхні лівої кисті; травма правої нижньої кінцівки: відкритий перелом середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, садно в проекції правого колінного суглоба, садно у ділянці верхньої третини правої гомілки; травма лівої нижньої кінцівки: відкритий перелом лівого надколінка, садно у ділянці середньої третини лівої гомілки; ознаки струсу тіла: крововиливи пухкої клітковини вздовж передньої поверхні шийного і грудного відділів хребта, в клітковину заднього середостіння, у корені легень, зв`язковий і підвішуючий апарат печінки і селезінки, у кореня брижі тонкої кишки.
Множинність, масивність, локалізація і механізм утворення ушкоджень (ударна і ударно-здавлююча дія) свідчать про те, що ушкодження у ОСОБА_10 могли утворитися в салоні автомобіля в результаті транспортної травми від дії деталей і поверхонь салону автомобіля.
Всі ушкодження у ОСОБА_10 утворилися практично одночасно, або у дуже короткий проміжок часу, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, тулуба і кінцівок, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння. Виходячи з п.4.8. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., дана поєднана травма голови, тулуба і кінцівок з переломом грудини, двосторонніми переломами ребер, вогнищами забоїв легенів, вільним скупчення повітря і крові в правій плевральній порожнині, відкритим переломом правої стегнової кістки та відкритим переломом лівого надколінка, за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.2., п.2.1.3. «л», «м», «о» та п.4.6. "Правил... ", містить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_10 находиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманою в результаті ДТП поєднаною травмою голови, тулуба і кінцівок у вигляді перелому грудини, переломів ребер, забоїв легенів, вільного скупчення повітря і крові в правій плевральній порожнині, перелому правої стегнової кістки та перелому лівого надколінка. Безпосередньою причиною смерті став шок.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,39‰. У живих осіб дана концентрація етилового алкоголю в крові могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню.
Таким чином водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п.1.5., 2.1. (а), 2.3. (б), 2.9.(а), 12.1., 12.4. Правил дорожнього руху України, які наказують:
п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.2.9. «Водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння»;
п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним»;
п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»
Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п.2.3. (б), 12.1., 12.4. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що самого моменту аварії не пам`ятає, однак дійсно 08.08.2016 року о 03:00 год. він разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поверталися додому, на вул.Кишинівську в м.Одесі. Пересувались на автомобілі марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився він. Обвинувачений вказав, що пам`ятає, як вони рухались на вул.Чорноморського козацтва в м.Одесі, що саме сталося після точно не пам`ятає. Однак, прийшовши через добу до тями, дізнався, що він, керуючи вищевказаним автомобілем зі швидкістю 80 км/год, не впорався із керуванням та в`їхав в стовп. Внаслідок виниклої аварії пасажири, що знаходились в салоні автомобілю, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали не сумісні із життям тілесні ушкодженні.
Крім того, даючи свої покази в судовому засіданні, обвинувачений підтвердив, що того дня вони разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали алкогольні напої, та перебували в стані сп`яніння. Також обвинувачений підтвердив і той факт, що він не мав водійського посвідчення та тієї ночі керував без прав.
Разом з тим, обвинувачений вказав, що дуже шкодує, що сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння без права управління транспортним засобом, що в послідуючому призвело до порушення ним Правил дорожнього руху та загибелі людей. В скоєному кається, зробив для себе висновки, вказав, що більше не буде вживати алкогольні напої, сідати за кермо в стані сп`яніння та без посвідчення водія.
В той же час обвинувачений зазначив, що потерпілій ОСОБА_6 завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, потерпілому ОСОБА_7 сплатив частково в сумі близько 2000 грн, оскільки внаслідок ДТП також отримав тілесні ушкодження та тривалий час не міг працювати та надати в повній мірі матеріальну допомогу дітям загиблого. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 зауважив про розуміння ним залишення у загиблого ОСОБА_9 двох дітей, та враховуючи, що станом на даний час він вже одужав, працює не офіційно на будівництві, зобов`язався погасити завдану шкоду потерпілому в повному обсязі та піклуватися про дітей потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що усвідомив протиправність своїх дій, кається, просив не призначати йому суворого потакання, не позбавляти його волі та врахувати, що на його утриманні також знаходяться двоє малолітніх дітей, 2015 та 2016 років народження.
Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням експертиз та характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Крім визнання своєї вини в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується наступними оголошеними і дослідженими в судовому засіданні висновками експертиз по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення.
Згідно висновку №3943 судової автотехнічної експертизи від 30.11.2016 року, рульове керування, ходова частина і гальмівна система автомобілю ВАЗ-2101, р/н НОМЕР_1 , до моменту настання ДТП знаходилися в працездатному стані і забезпечували водію технічну можливість рухатися і утримувати автомобіль в будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою йому ефективністю. При цьому в цих системах не малося несправностей, які могли б зумовити раптове для водія відведення автомобілю від обраного ним напрямку руху або відмову систем.
Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №3942 від 11.11.2016 року, пошкодження і сліди, зафіксовані в передній частині кузова автомобілю ВАЗ-2101, р/н НОМЕР_1 , по своїм зовнішнім ознакам характерні для утворення в результаті контактування автомобілю зі стовпом ЛЕМ в умовах виїзду за межі проїзної частини, що співпадає з обставинами даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку експерта №709-2465/2016 від 21.09.2016/30.09.2016 р, при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 виявлені поєднані травми голови, тулубу, кінцівок. Множинність, масивність, локалізація та механізм утворення ушкоджень (ударна дія) свідчать про те, що ушкодження могли бути спричинені в результаті ДТП виступаючими частинами всередині салону автомобіля. Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з поєднаною травмою голови, тулуба, кінцівок, заподіяних йому при ДТП. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 став гіповолемічний шок. При судово-токсологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,07‰.
Відповідно до висновку експерта №708-2464/16 від 21.09.2016/21.10.2016 р у трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: травми голови, відкрита травма тулуба, травми правої та лівої верхніх і нижніх кінцівок, ознаки струсу тіла. Множинність, масивність, локалізація і механізм утворення ушкоджень (ударна і ударно-здавлююча дія) свідчать про те, що ушкодження могли утворитися в салоні автомобілю в результаті транспортної травми від дії деталей та поверхонь салону автомобіля. Виходячи з п.4.8. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., поєднана травма голови, тулуба і кінцівок з переломом грудини, двосторонніми переломами ребер, вогнищами забоїв легенів, вільним скупчення повітря і крові в правій плевральній порожнині, відкритим переломом правої стегнової кістки та відкритим переломом лівого надколінка, за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.2., п.2.1.3. «л», «м», «о» та п.4.6. "Правил... ", містить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманою в результаті ДТП поєднаною травмою голови, тулуба і кінцівок у вигляді перелому грудини, переломів ребер, забоїв легенів, вільного скупчення повітря і крові в правій плевральній порожнині, перелому правої стегнової кістки та перелому лівого надколінка. Безпосередньою причиною смерті став шок. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,39‰.
Згідно висновку експерта №396-А від 25.11.2016 року в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобілю ВАЗ-2101, н/з НОМЕР_1 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.2.3 б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації при належному виконанні вимог п.п.2.3 б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, водій автомобілю ВАЗ-2101, н/з НОМЕР_1 , мав технічну можливість запобігти даній події. З технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної події знаходяться дії водія автомобілю ВАЗ-2101, н/з НОМЕР_1 , всупереч вимогам Правил дорожнього руху України.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.
Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.286 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох (двох) осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Судом при призначенні обвинуваченому покарання враховується тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, керуванням ним транспортним засобом без водійського посвідчення, порушення ним Правил дорожнього руху України, наслідки до яких призвели протиправність його дій, а саме загибелі двох людей. А також до обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Однак, в той же час до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення і сприяння в його розкритті, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також характеризуючі матеріали.
Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання судом враховується особа обвинуваченого, який до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою раніше не судимою, вперше скоїв вищевказаний злочин, кримінальне правопорушення скоєно по необережності. До того ж внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 також отримав тілесні ушкодження. Згідно довідок КУ «Болградської центральної районної лікарні» №1409 від 18.08.2016 року та №1459 від 30.08.2016 року, за підписом головного лікаря ОСОБА_11 , ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаній медичній установі та йому поставлено діагноз: закритий травматичний задній вивих головки стегнової кістки, скелетне витягування, струс головного мозку, закритий перелом переднього відрізку ІІ ребра справа, забій правої легені.
Також при призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються висновки органу пробації. Так згідно досудової доповіді, складеної працівником органу пробації ОСОБА_12 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити потенційну небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання індивідуального плану заходів встановлених пробаційною програмою, які будуть спрямовані на вирішення криміногенних потреб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язків відповідно до ч.1 п.п.1, 2 ст.76, ч.2 п.2, 4 ст.76 КК України.
Разом з тим, при призначенні покарання суд враховує сімейний стан обвинуваченого, згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.02.2018 року, ОСОБА_5 перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_13 , 2000 року народження, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_14 , 2015 року народження, та ОСОБА_15 , 2016 року народження (що підтверджується свідоцтвами серії НОМЕР_2 від 08.09.2015 року, серії НОМЕР_3 від 20.09.2016 року, довідкою та характеристикою виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.02.2018 року).
Окрім цього, при призначенні обвинуваченому покарання судом також враховується думка потерпілих. Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні та в своїй письмовій заяві зазначила, що претензій до ОСОБА_5 матеріального та морального характеру не має. Просила не застосовувати до нього покарання пов`язане із позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що, на його думку, не має необхідності позбавляти волі обвинуваченого, адже він визнав свою вину, зобов`язався погасити збитки, крім того просив врахувати, що в нього також є двоє малолітніх дітей.
Разом з тим, судом приймаються до уваги і позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання. Згідно характеристик виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 30.08.2016 року, від 02.02.2017 року, 14.02.2018 року, за підписом сільського голови ОСОБА_16 , ОСОБА_5 зі сторони виконавчого комітету адміністративним заходам не піддавався, конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за час проживання не надходило. ОСОБА_5 алкоголем не зловживає, спокійний, врівноважений за характером, в «поганих» компаніях не помічений, не терпимий до порушень громадського порядку та сам не порушує права та законні інтереси сусідів. Постійного місця роботи не має, однак займається домашнім сільським господарством, приймає участь в підробітках.
Судом також враховуються положення п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, обставини скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , стану його здоров`я, сімейного стану, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2, ч.2 п.2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).
Відповідно до ст.70 ч.4 КК України додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №3943 від 30.11.2016 року у розмірі 1101 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №3942 від 11.11.2016 року у розмірі 880 грн 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №396-А від 25.11.2016 року у розмірі 1055 грн 52 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1