8 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
10.12.2012 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень;
16.01.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
03.03.2015 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;
14.04.2015 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 20.07.2017 умовно-достроково з ДУ «Дружелюбівський виправний центр №1» на підставі ст. 81 КК України з не відбутим строком 1 рік 5 місяців 10 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, будучі звільненим умовно-достроково з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив нові корисливі злочини за наступних обставин.
20 липня 2017 р. приблизно о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 71-а по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя, шляхом ривку з шиї потерпілої ОСОБА_6 , відкрито викрав ланцюжок із золота 585 проби, вагою 2 гр., вартістю 2 000,00 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого зник з місця скоєння злочину.
5 серпня 2017 р. приблизно о 04 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 92 по вулиці Незалежної України у місті Запоріжжя, шляхом ривку із руки потерпілої ОСОБА_7 , відкрито викрав мобільний телефон «Lenovo А-6000» в корпусі чорного кольору, вартістю 3 000 гривень, з флеш картою об`ємом 2 гб, вартістю 200 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 3 200,00 гривень, після чого зник з місця скоєння злочину.
5 вересня 2017 р. приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 36 по вулиці Возз`єднання України у місті Запоріжжя, шляхом ривку з шиї ОСОБА_8 , відкрито викрав ланцюжок із золота 585 проби, вагою 10 грам, вартістю 10 000 гривень, з хрестиком із золота 585 проби, вагою 2 гр., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 12 000 гривень, після чого зник з місця скоєння злочину.
26 вересня 2017 р. приблизно об 11 годині 12 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля ЗОШ № 27 по бул. Центральному, 17-а, у місті Запоріжжя, шляхом ривку з руки малолітнього ОСОБА_9 , відкрито викрав мобільний телефон в копусі чорного кольору фірми «Samsung Galaxy Note 5», вартістю 950,00 гривень, спричинивши ОСОБА_10 матеріальний збиток на вище вказану суму, після чого зник з місця скоєння злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні ним злочинів визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснив суду, що дійсно ним були вчинені грабежі 20 липня, 5 серпня, 5 вересня та 26 вересня 2017 р., в ході яких він відкрито викрадав майно потерпілих, а саме мобільні телефони та золоті прикраси. Майно в подальшому продав на ринку «Анголенко», а отримані таким чином грошові кошти витрачав на власні нужди. Зазначив, що до вчинення злочинів його штовхав скрутний матеріальний стан та наркозалежність. Матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував, оскільки не має коштів. В подальшому має намір стати на шлях виправлення, тому просив суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, при обставинах, викладених у обвинувальних актах, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорюють обставини, які встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, характеризуючих матеріалів, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь, є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за всіма епізодами (від 20 липня, 5 серпня, 5 вересня та 26 вересня 2017 р.) за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Суд зазначає, що злочини, у вчиненні яких вина обвинуваченого визнається доведеною, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами КК України, роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, їх наслідки (злочинами завдано матеріальної шкоди потерпілим, яка частково відшкодована шляхом повернення майна лише потерпілій ОСОБА_10 ), особу обвинуваченого, який повністю визнав вину і розкаявся в скоєному, не працює, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має місце реєстрації та постійного проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд, з урахуванням викладених обставин, а також того, що ОСОБА_4 , будучі раніше неодноразово засудженим за скоєння аналогічних злочинів, продовжує свою злочинну діяльність, через короткий проміжок часу після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі знов вчинив чотири епізоди корисливого злочину, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, тому доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги, що злочини ОСОБА_4 скоїв в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 р., з не відбутим строком 1 рік 5 місяців 10 днів, покарання йому слід призначити у відповідності до ст. 71 КК України.
Враховуючи обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 може ухилитися від виконання процесуальних рішень суду та продовжити злочинну діяльність, суд вважає за необхідне залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту затримання, тобто з 26 вересня 2017 р.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом частково приєднання не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців 10 днів, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 р., остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання з 26 вересня 2017 р.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
- мобільний телефон в копусі чорного кольору фірми «Samsung Galaxy Note 5», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_10 ;
- спортивну куртку (олімпійку) блакитного кольору, що належить ОСОБА_4 , яка передана до камери зберігання Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1