Єдиний унікальний номер 205/2375/17
№ 205/2375/17-к
№ 1-кс/205/607/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 11 квітня 2017 року про закриття кримінального провадженні № 0000096,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 11 квітня 2017 року про закриття кримінального провадженні № 0000096.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 21 квітня 2017 року в задоволенні вищезазначеної скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року скасовано, а матеріали повернуто до суду першої інстанції для розгляду скарги.

У своїй скарзі заявник просить скасувати постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 11 квітня 2017 року про закриття кримінального провадженні № 0000096.
27 вересня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 з проханням скаргу задовольнити та розглядати її за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на його дії.

Розглянувши матеріали даної скарги та кримінального провадження № 0000096, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скаргу задовольнити за наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту..

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Однак слідчий суддя вважає, що прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без повної і всебічної перевірки обставин, на які вказував ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення, яка знаходиться у кримінальному провадженні № 0000096, внесеному до ЄРДР 16 вересня 2016 року, та за відсутності законних на те підстав.

Так, слідчим суддею встановлено, що в ході проведеного досудового розслідування кримінального провадження № 0000096, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року, прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 не було проведено допит ОСОБА_6 .

Таким чином, в рамках даного кримінального провадження неможливо обєктивно встановити всі фактичні обставини події, що є обовязковим для прийняття слідчим обґрунтованого і законного рішення про закриття кримінального провадження.

Вищезазначені обставини вказують на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необєктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Як слідує зі змісту постанови від 11 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження, мотивуючи своє рішення, прокурор не дав оцінку всім отриманим доказам і встановленим фактичним обставинам події, в звязку з якою ОСОБА_3 звернувся з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою і відповідати на всі поставлені заявником питання, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття. В зв`язку з чим, оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 11 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000096, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року, задовольнити.
Постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 11 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000096, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1