Справа № 579/1905/17
УХВАЛА

про застосування заходу забезпечення кримінального провадження

"07" грудня 2017 р. місто Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні №0000070 старшим слідчим ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в:
Старший слідчий Кролевецького ВП ГУНП Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0000070, яке погоджено прокурором ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання старший слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 01 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

01 серпня 2017 року звернувся з повідомленням ОСОБА_5 про те, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 під час укладання ряду договорів в 2017 році з фізичними особами-підприємцями, суттєво завищив вартість продуктів харчування для навчальних закладів м.Кролевець та Кролевецького району.

Істотне значення для цього кримінального провадження має отримання для тимчасового доступу та вилучення документів, а саме інформації про телефонні з`єднання мобільного терміналу абонентського номеру НОМЕР_1 за період часу з 08 год. 00 хв. 01.10.2016 року по 00 год. 00 хв. 01.05.2017 року оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Старший слідчий підтримав внесене клопотання.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Згідно п.5 ч.2 ст.132 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.4 ст.132 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити її копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.

Згідно ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема, зазначається можливість використання як доказів відомостей, що міститься в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, мають місце обставини, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК України.

Звертаючись до суду з клопотанням слідчий повинен довести перед судом обставини на які він посилається з наданням відповідних доказів, які слідчий суддя в судовому засіданні досліджує безпосередньо.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване лише формально, оскільки до нього не додано жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування викладених старшим слідчим доводів.

Рапорт працівника поліції про те, що абонентський номеру НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 не є доказом за змістом ч. 2 ст. 84 КПК України.

Як убачається із витягу з кримінального провадження №0000070 внесені відомості 01.08.2017 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст.191 КК України з коротким викладом обставин начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 під час укладання ряду договорів в 2017 році з фізичними особами-підприємцями, суттєво завищив вартість продуктів харчування для навчальних закладів м.Кролевець та Кролевецького району.

Частина 3 ст.191 КК України передбачає відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна яке було ввірене особі чи перебувало у її віданні та привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Стаття 191 КК України передбачає три різних форми вчинення злочину привласнення, розтрата чужого майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. На підставі статей 324-327 ЦК суб`єктами власності виступають народ України, фізичні та юридичні особи, держава, територіальні громади.

У клопотанні не зазначено які дії за змістом ст. 191 КК України вчинив ОСОБА_6 чиїм чужим майном заволодів, привласнив або розтратив, повторно чи за попередньою змовою групою осіб та в якому вартісному виразі.

Таким чином приймаючи до уваги вищевикладене сторона кримінального провадження, в даному випадку старший слідчий ОСОБА_3 під час розгляду клопотання не довів, що у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000070 існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а за змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

В слідчого судді виникають сумніви, ще і в тому, що слідчий звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000070 за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України, про що зазначено у вступній частині клопотання, однак не надав доказів того в ЄРДР вносились відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України .

На розсуд слідчого судді за таких обставин клопотання старшого слідчого не спрямоване на виконання завдань кримінального провадження за змістом ст.2 КПК України і зазначений старшим слідчим захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує вказаний спосіб втручання в права громадян.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено усі, передбачені ст.132, ч.5 ч.6 ст.163 КПК України, підстави до задоволення внесеного старшим слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 163, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів про телефонні з`єднання мобільного терміналу абонентського номеру НОМЕР_1 за період часу з 08 год. 00 хв. 01.10.2016 року по 00 год. 00 хв. 01.05.2017 року оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1