АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/689/17 Справа № 202/7064/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002145 за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Дніпропетровськ, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини у скоєнні злочину обвинуваченою та призначеного їй покарання, просить вирок суду змінити в частині не врахування судом обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання, що є неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши у мотивувальній частині вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченій, а саме: вчинення злочину щодо особи похилого віку, та відсутності обставин, що пом`якшують покарання, в іншій частині вирок залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд, постановляючи вирок, відповідно до положень ч. 1 ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання щодо наявності обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, та яких саме, а у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку обов`язково зазначає обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що на час вчинення злочину потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилося 66 років, що в свою чергу було встановлено в ході судового розгляду, але суд без наведення будь-яких мотивів не врахував обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачена ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати як незаконний у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права на захист, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що кримінальне провадження сфабриковане правоохоронними органами, оскільки працівники поліції утримували її в районному відділі поліції та здійснювали на неї моральний тиск і фізичне насилля, примусили її надавати неправдиві покази.
Вважає, що суд не прийняв до уваги її покази, які доказують її невинуватість у вчиненні крадіжки грошових коштів, тому що спочатку їй було пред`явлено інше обвинувачення і тільки через місяць потерпіла заявила про крадіжку грошових коштів, але такі покази потерпілої нічим не підтверджуються.
Також суд не обґрунтовано врахував покази свідка ОСОБА_10 , яка була залякана та підкуплена потерпілою.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 232 957 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень; також вирішено питання щодо стягнення судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_9 на початку 2016 року, більш точної дати встановити досудовим та судовим слідством не надалось можливим, у невстановлений слідством час, перебувала в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , де в неї виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, таємно, не маючи на це законного права, взяла ключі від замків цієї квартири та зробила дублікат вказаних ключів.

Так, з 08 серпня 2016 року по 14 вересня 2016 року ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що власники цієї квартири у зазначений період не перебували за місцем свого мешкання, скориставшись їх відсутністю, за допомогою заздалегідь заготовлених для скоєння злочину дублікатів ключів, відмикала замок вхідних дверей та таким чином проникала до приміщення вказаної квартири, що належить ОСОБА_7 , де умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи протиправність своїх злочинних посягань, у вказаний проміжок часу викрала грошові кошти на загальну суму 8 000 доларів США, що по курсу НБУ долара США (1 долар США) у співвідношенні до гривні України станом на момент виявлення злочину становить 211 407 гривень 88 копійок, кавомолку марки «SaturnST-СМ0176», вартістю 326 гривень 33 копійки, комп`ютерний жорсткий диск, вартість якого встановити не надалось можливим, оригінали документів про право власності на квартири за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , які матеріальної цінності не представляють. Після чого, покидала вказану квартиру з вищевказаним викраденим майном, та у подальшому розпоряджалась ним на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток ОСОБА_7 .

Так, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_9 , 25 серпня 2016 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою заздалегідь заготовлених для скоєння злочину дублікатів ключів, відімкнула замок вхідних дверей, та проникла до приміщення зазначеної квартири, де умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості викрала ланцюжок із золота 585 проби, приблизною вагою 7,50 грам, вартістю 6 722 гривні 85 копійок, що належить ОСОБА_7 . Після чого, з місця скоєння злочину з вищевказаним викраденим чужим майном зникла, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд та спричинивши матеріальний збиток потерпілій.

Також встановлено, що ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, 10 вересня 2016 року, у невстановлений слідством час, заздалегідь впевнившись в тому, що в квартирі АДРЕСА_3 , власники не перебувають, умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи протиправність своїх злочинних посягань, не маючи законних прав перебувати у зазначеній квартирі, викрала грошові кошти в сумі 2 500 гривень та пенсійну пластикову картку банку «АБ Кредит Дніпро» з грошовими коштами на ній в сумі 3 000 гривень, які належать ОСОБА_7 . Після чого, покинула вказану квартиру та бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, направилась до банкомату, який розташований за адресою: вул. Березинська, 24 в м. Дніпро, де за допомогою викраденої банківської карти «АБ Кредит Дніпро» на ім`я ОСОБА_7 зняла 3 000 гривень, після чого з місця скоєння злочину з вищевказаним викраденим чужим майном зникла, таким чином, отримала можливість розпоряджатися ним у подальшому на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 223 957 гривень 06 копійок.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої просив відмовити, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої, та заперечували у задоволенні апеляційної скарги прокурора, потерпілу, яка просила суд залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої не підлягають задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Доводи обвинуваченої щодо її невинуватості, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки дослідженні судом першої інстанції докази повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та досудове розслідування проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах, підтверджується:

- показаннями самої ОСОБА_9 , яка пояснила, що в неї складні стосунки з матір`ю ОСОБА_7 , та влітку 2016 року, коли її матір була у відпустці, вона за допомогою дублікатів ключів прийшла до неї до квартири АДРЕСА_3 та взяла банківську картку, з якої в подальшому зняла з банкомату 3000 гривень на потреби сім`ї, а також разом з ОСОБА_10 заходили до вказаної квартири та брали телевізор та жорсткий диск, але телевізор в подальшому віднесла назад, окрім вказаних речей більш нічого вона не брала,

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в суді першої інстанції пояснювала, що 10 вересня 2016 року вона отримала СМС повідомлення про те, що з її банківської картки у м. Дніпрі зняли кошти у сумі 3 000 гривень, а після звернення до банку їй надали інформацію, що гроші дійсно було знято 10 вересня 2016 року особою, на фото якої вона впізнала свою доньку ОСОБА_9 , а також вона дізналась, що на їх гаражі були зрізані замки, а в її квартирі АДРЕСА_3 зникли кошти у сумі 2 500 гривень, 8 000 доларів США, замість яких лежали сувенірні купюри, кавомолка Saturn, золотий ланцюжок, спиртні напої, жорсткий диск з комп`ютера, документи на квартиру та особисті документи потерпілої. Після виклику поліції вони направились до місця мешкання обвинуваченої, де виявили документи, пластикову картку, ключі від квартири потерпілої, жорсткий диск, сувенірні купюри доларів США аналогічні тим, що були знайдені вдома у потерпілої. Також знайшли квитанції ломбарду на прізвище ОСОБА_12 про закладення золотого ланцюжка. При цьому потерпіла пояснила, що оскільки в неї та ОСОБА_9 складні відносини ключі від своєї квартири вона їй не давала, а на час відпустки ключі були у її другої доньки ОСОБА_11 .

Зазначені показання потерпілої не протирічать протоколу огляду місця події від 17 вересня 2016 року з фототаблицею, відповідно до якого була оглянута квартира АДРЕСА_5 , під час огляду виявлено та вилучено 60 сувенірних виробів у вигляді грошових коштів розміром 100 доларів США та банківська картка банку «Новий».

Також показання потерпілої підтверджуються випискою з рахунку ОСОБА_7 № 4103 Банку Кредит Дніпро з 01 серпня 2016 року по 15 вересня 2016 року, відповідно до якої: 10 вересня 2016 року о 15:00 годин з вказаного рахунку було знято 3 000 гривень з банкомату по вул. Березинська 24 та фотозображення особи, яка зняла кошти,

-протоколом огляду від 17 вересня 2016 року, відповідно до якого був проведений огляд в квартирі АДРЕСА_6 , під час огляду було виявлено та вилучено жорсткий диск, банківська картка КБ «Кредит Днепр Банк» на ім`я ОСОБА_13 № НОМЕР_1 та конверт з ПІН-кодом, ключі «Apecs» та ключі «Kale» та інше;

- протоколом огляду від 31 жовтня 2016 року, відповідно до якого, були оглянуті жорсткий диск марки Samsung та оригінали технічних паспортів на квартиру АДРЕСА_7 та квартири АДРЕСА_3 , де жорсткий диск був впізнаний потерпілою ОСОБА_7 , як той, що було викрадено з її квартири;

- протоколом додаткового огляду від 26 вересня 2016 року, відповідно до якого за участю ОСОБА_7 були оглянуті: ключ «Эльбор», ключ « ОСОБА_14 » та два ключі «Kale», які було вилучено 17 вересня 2016 року в квартирі АДРЕСА_7 . ОСОБА_7 зазначила, що ключ «Эльбор» від замку її квартири АДРЕСА_3 .

Вина обвинуваченої ОСОБА_9 підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що наприкінці серпня 2016 року ОСОБА_9 попрохала її піти на квартиру ОСОБА_7 взяти телевізор, але вона своїми ключами відчинила двері та вони вдвох винесли телевізор і системний блок. Після цих подій остання також просила її закласти до ломбарду золотий ланцюжок, на що вона виконала її прохання та передала гроші (приблизно 3-4 тисячі гривень) і квитанцію з ломбарду. Після цього ОСОБА_9 прохала її допомогти повернути назад телевізор, при цьому в квартирі вона бачила, як ОСОБА_9 перераховувала пачку 100 доларових купюр,

- показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_7 залишала їй ключі від своєї квартири АДРЕСА_3 , при цьому у 2015 році дублікат ключів випадково зник, тоді вона ще спілкувалась з ОСОБА_9 та вони були один у одного в гостях.

Судом належним чином надано оцінку показанням потерпілої та свідків, оскільки вони в судовому засіданні змістовно та послідовно дали свої покази, відповівши на всі наданні їм запитання, у зв`язку з чим не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази, надані в суді, з чим погоджується і колегія суддів.
Так, показання свідка ОСОБА_10 підтверджуються договором №15336.1 від 25.08.2016 року, відповідно до якого вона заклала до ломбарду золотий ланцюг, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 25.08.2016 року приходила до ломбарду та заклала ланцюжок.

Отже, доводи обвинуваченої в апеляційній скарзі щодо неправдивих показів свідка ОСОБА_10 , яка була залякана та підкуплена потерпілою, не заслуговують на увагу, оскільки покази свідка підтверджуються іншими доказами.

Тому судом першої інстанції обґрунтовано покладено зазначені докази в основу вироку та не взято до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_9 .

Твердження апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 щодо застосування до неї недозволених методів досудового розслідування не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються постановою про закриття кримінального провадження від 14 листопада 2017 року за відсутністю в діях співробітників Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, дослідженою в суді апеляційної інстанції.
Крім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої в частині порушення права на захист, колегія суддів таких порушень не встановила, оскільки в суді першої інстанції приймав участь захисник обвинуваченої.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 щодо відсутності доказів її вини у вчиненні крадіжки грошових коштів, тому що спочатку їй було пред`явлено інше обвинувачення і тільки через місяць потерпіла заявила про крадіжку грошових коштів, не заслуговують на увагу, оскільки 17 вересня 2016 року потерпіла ОСОБА_7 звернулася до Індустріального відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про викрадення з квартири АДРЕСА_5 грошових коштів і майна, та в цей же день, під час огляду вказаної квартири було виявлено та вилучено 60 сувенірних виробів у вигляді грошових коштів номіналом 100 доларів США і банківська пластикова картка, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 вересня 2016 року та протоколом огляду від 17 вересня 2016 року (а. м. к. п. 2, 3).
Тому колегія суддів вважає позицію обвинуваченої в цій частині формою захисту від пред`явленого обвинувачення, яка не знайшла підтвердження під час апеляційного перегляду.

В матеріалах кримінального провадження наявні документи, що підтверджують витрати потерпілої на проведення ремонтних робіт (а. к. п. 99-106), однак їх загальна вартість не спростовує заяву потерпілої про викрадення 8000 доларів США, оскільки наявність такої суми коштів у потерпілої та на здійснення ремонтних робіт підтверджена доказами-заявами на видачу готівки(а.м.к.п.30-41).

Відповідно до заяви потерпілої та постанови про визнання речовими доказами і передачу їх на зберігання (а. м. к. п. 51, 56)банківські картки обвинуваченої на зберігання потерпілій не передавались, а тому відсутні підстави приймати до уваги доводи обвинуваченої в цій частині.

Твердження обвинуваченої щодо передачі нею потерпілій грошових коштів у розмірі 13 000 доларів США на зберігання на думку колегії суддів не є слушними, оскільки докази такої передачі грошових коштів в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За таких обставин місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої в інкримінованому їй злочині.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів виходить з такого.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність щодо ОСОБА_9 , оскільки судом не зазначено у вироку обставину, що обтяжує покарання- вчинення злочину щодо особи похилого віку, та відсутності обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає такими, що не є підставою для зміни вироку щодо ОСОБА_9 , оскільки прокурор призначене покарання не оскаржує, обвинувачення, інкриміноване ОСОБА_9 , не містить такої обставини, як вчинення злочину щодо особи похилого віку, відсутні обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , і в обвинувальному акті, тому відсутні підстави для зміни вироку суду. У вироку суду відсутні відомості щодо встановлення судом першої інстанції обставин, які пом`якшують покарання, разом з тим, прокурор не оскаржує призначене покарання, а тому у колегії суддів відсутні підстави для зміни вироку, оскільки такі недоліки не перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Що стосується призначеного обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги статей 50, 65 КК України, врахована ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винної. Так, суд вказав, що ОСОБА_9 вчинила злочин, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо неможливості застосувати до ОСОБА_9 більш м`якого покарання з урахуванням ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки виправлення останньої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_9 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою з моменту отримання копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4