Провадження № 1-кп/520/1086/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004258 від 12.10.2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дондюшани, Молдова, громадянина України, українця, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку, 2012 року народження, зареєстрованного за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.07.2009 Києва - Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 119 КК України до 3 років обмеження волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-14.06.2012 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень;
-17.05.2013 Подільським районним судом м. Києва за ст. 198 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 роки;
-21.05.2013 Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 роки;
-01.11.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харків за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 01.08.2017 звільнений з державної установи "Сокирянська виправна колонія №67" по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , 12.10.2017, приблизно о 14:10 годин, знаходячись біля будинку №60 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось в нанесенні удару ліктем лівої руки по обличчю потерпілої ОСОБА_6 , шляхом ривку, відкрито викрав майно останньої, а саме: золотий ланцюжок вагою 8 грам, вартістю 7 000 грн., золотий хрестик, вагою 3 грами, вартістю 3 000 грн. та золоту сережку, вагою 2 грами, вартістю 2 000 грн., чим завдав потерплій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 12 000 гривень. Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

12.10.2017 приблизно о 14:20 годині, безпосередньо після вчинення злочину, біля будинку №2 по вул. Варненській в м. Одесі, обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий громадянами.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України, та пояснив, що він дійсно 12.10.2017 року біля будинку №60 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі шляхом ривку відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок з золотим хрестиком та золоту сережку, з місця скоєння злочину зник. У скоєному він щиро кається, просить суворо його не карати, оскільки завдана шкода потерпілій відшкодована.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його вина доведена дослідженими судом письмовими матеріалами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-витягом з ЄРДР №0004258 від 12.10.2017 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.10.2017, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_6 , яка просить прийняти заходи до невідомої особи, яка 12.10.2017 року шляхом ривку відрито заволодів її золотим ланцюжком з хрестиком та золотою сережкою;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.10.2017 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнана ОСОБА_7 як особу, яка 12.10.2017 нанесла їй удар та відкрито заволоділа її майном;

-звітом про ринкову вартість золотого ланцюжка з золотим хрестиком та золотої сережки, з якого вбачається, що ринкова вартість золотого ланцюжка, вагою 8 грам, складає 7 000 гривень, золотого хрестика, вагою 3 грами, складає 3 000 гривень та золотої сережки, вагою 2 грами, складає 2 000 гривен, всього на загальну суму 12 000 гривень;

-постановою про визнання речових доказів та їх передачу на зберігання від 12.10.2017;

-заявою потерпілої ОСОБА_6 , про слухання справи за її відсутності. Матеріальна шкода їй відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст. 337 ч. 1 КПК України.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочину.

Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується посередньо, не працює, раніше неодноразово судимий, знову вчинив тяжкий злочини, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, приймає до уваги висновок органу пробації, з якого вбачається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства і для окремих осіб, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України, немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання з 12.10.2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Речові докази, золотий хрестик та золоту сережку, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1