АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 180/1931/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/599/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 06 листопада 2017 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 000993 від 23.10.2014 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Марганець Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - повернуто прокурору для усунення недоліків.
Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6
захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції в новому складі суду.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного Дніпропетровської області від 26.09.2017 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору для усунення, зазначених в ухвалі порушень вимог ст.291 КПК України.
Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України. Зважаючи на те, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного з обвинувачених по кримінальному провадженню, відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Проте, в зазначеному обвинувальному акті, затвердженому 18 березня 2015 року вказано обвинувачених: ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Відомості про те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 виділене в окреме провадження, а обвинувачений ОСОБА_10 був засуджений і зараз відбуває покарання відсутні. У зв`язку з чим не визначено процесуальний статус ОСОБА_10 , на допиті якого в судовому засіданні в якості свідка наполягають сторони кримінального провадження.
Крім того, в обвинувальному акті відсутнє конкретне та чітке формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій особи, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Прокурор вказує, що при складанні обвинувального акту дотримано вимоги ст.291 КПК України та викладено фактичні обставини кримінального правопорушення. Окрім цього, суд зазначає, що в обвинувальному акті відсутнє конкретне та чітке формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 та правова кваліфікація дій особи, а саме відсутні посилання на те, чим підтверджується умисел ОСОБА_6 , направлений саме на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та детальний механізм нанесення саме ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому, кількість ударів, чим наносились удари, причинний зв`язок, між нанесеними ударами, саме ОСОБА_6 , які були заподіяні потерпілому, тяжкими тілесними ушкодженнями та настанням смерті потерпілого. Відповідно до матеріалів кримінального провадження смерть потерпілого настала від відкритої черепно-мозкової травми, яку спричинив своїми діями саме ОСОБА_10 , що підтверджується вироком щодо ОСОБА_10 .
На думку прокурора, дослідження фактів та обставин, які викладені в обвинувальному акті оцінюються під час судового розгляду, на підставі зібраних доказів, експертиз, показів свідків, які в свою чергу вивчаються на стадії судового слідства, а не на стадії підготовчого судового засідання, але суд передчасно дослідив та дав їм оцінку.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, ухвалу суду скасувати.
Обвинувачений та його захисники у судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Суд відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Підставами для повернення обвинувального акту в ухвалі суду першої інстанції зазначено те, що в зазначеному обвинувальному акті, затвердженому 18 березня 2015 року вказано обвинувачених: ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , та відсутні відомості про виділення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в окреме провадження, а обвинувачений ОСОБА_10 був засуджений і зараз відбуває покарання, у зв`язку з чим не визначено процесуальний статус ОСОБА_10 , що на думку суду є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також прокурором в обвинувальному акті не викладено всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, відсутнє конкретне та чітке формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій особи.
Колегія судів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства.
Підставами для повернення обвинувального акту прокурору може бути тільки не відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.
Аналізуючи зміст ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновки суду суперечать фактичним обставинам, оскільки як вбачається з обвинувального акту він містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, сформульовано обвинувачення та виконано всі інші вимоги, передбачені КПК України.
Таким чином, відповідно до вимог ст.291 КПК України в обвинувальному акті викладено всі обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Виходячи зі змісту ст. ст. 314, 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні, суд лише перевіряє матеріали кримінального провадження, з`ясовує достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, вирішує питання, пов`язані з процесуальним та організаційним забезпеченням проведення судового розгляду, про що правильно зазначив прокурор в апеляційній скарзі.
Колегія суддів вважає, що дослідження фактів та обставин, які прокурор вважає доведеними, викладені в обвинувальному акті, оцінюються під час судового розгляду, на підставі зібраних доказів, експертиз, показів свідків, які в свою чергу вивчаються на стадії судового слідства, а не на стадії підготовчого судового засідання, але суд передчасно дослідив та дав їм оцінку. Таким чином, судом не було зазначено, які саме вимоги ст.291 КПК України були порушені органом досудового слідства, та чому обвинувальний акт не може бути призначений до розгляду.
Обвинувальний акт був складений 18.03.2015 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та направлений до Марганецького міського суду Дніпропетровської області.
Підготовче судове засідання було проведено 30.03.2015 року та кримінальне провадження було призначене до розгляду (а.кп.24 том 1).
В ході судового розгляду ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року було оголошено в розшук ОСОБА_6 , а матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 були виділені в окреме провадження (а.кп.61-62 том 2).
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року ОСОБА_10 було засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років (а.кп.25-43 том 6).
Таким чином, не можна погодитись з висновком суду про те, що в обвинувальному акті не було зазначено анкетні відомості кожного з обвинувачених та процесуальний статус ОСОБА_10 , так як на теперішній час він відбуває покарання, оскільки на час затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , останній ще не був засудженим.
Крім того, колегія суддів, звертає увагу не те, що відповідно до журналу судового засідання від 16 листопада 2016 року повторно було проведено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню та призначено обвинувальний акт до судового розгляду (а.кп.75-77 т. 6). Окрім цього, відповідно до журналу судового засідання від 05 грудня 2016 року учасники процесу не заявляли клопотань про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та вказаний обвинувальний акт вже було призначено до судового розгляду та визначено порядок дослідження доказів (а.кп. 94 т.6). Тільки після задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_11 та самовідвід судді ОСОБА_12 кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.06.2017 року, направлено для розгляду за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.кп.224-225 т.6).
Також, судом не було враховано, що зазначене кримінальне провадження перебуває на розгляді у судах тривалий час, з 2014 року. Судом першої інстанції не були прийняті до уваги вимоги ст.28 КПК України, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Тому суду першої інстанції необхідно відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо дослідити всі докази у кримінальному провадженні, та з урахуванням встановленого під час судового розгляду прийняти рішення про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Зазначені обставини свідчать про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, що відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції. На думку колегії суддів, доводи щодо порушення процесуального характеру, також не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту для усунення недоліків, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
За таких обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст.291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 000993 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4