Справа № 206/663/18
Провадження № 1-кс/206/54/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу представника ТОВ "ФК "Фангарант Груп" ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого
ВСТАНОВИВ
06.02.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга представника ТОВ "ФК "Фангарант Груп" ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.
Скарга на бездіяльність слідчого була обґрунтована тим, що 11.10.2017 заявник направив поштою до Самарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про скоєне кримінальне правопорушення. 18.10.2017 заява була отримана адресатом. Станом на дату подання скарги жодної інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР за отриманою заявою представник не отримав. В зв`язку із чим, просив визнати протиправною бездіяльність слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, зобов`язати уповноважену особу Слідчого відділу Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину.
На електронну адресу суду від представника заявника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, в зв`язку відсутністю фінансування відряджень та відрядної форми праці на товаристві, доводи викладені у скарзі підтримав, та просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали скарги, та інформацію, що надійшла на електронну адресу суду, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Так, з матеріалів скарги судом встановлено, що 18.10.2017 на адресу Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява представника ТОВ "ФК "Фангарант Груп" ОСОБА_3 за вих. № 4407 від 09.10.2017 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України. Згідно відстеження посилок укрпошти, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Самарському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, було отримано представником скаржника лише 10.01.2018. Відповідно до наданих пояснень, які надійшли з Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заява про злочин була зареєстрована в журналі єдиного обліку, яка після розгляду була направлена до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, де списана до справи згідно ЗУ "Про звернення громадян".
Отже, як вбачається безпосередньо із скарги та письмових електронного повідомлення, наданого Самарським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, матеріали направлені до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
В той же час, ст. 214 КПК України передбачений обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення, в межах регламентованого ст. 214 КПК України 24-годинного строку, невнесення такої інформації в ЄРДР є порушенням та невиконанням вимог процесуального законодавства.
Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК.
В той же час, ч. ч. 2, 3 ст. 218 КПК України встановлено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.
Окрім того, п. 7 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР, в тому числі, повинні бути внесені й інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Аналізуючи зазначені вище норми слід дійти висновку, що дотримання правил підслідності та вирішення питань щодо направлення за місцем виявлення ознак кримінального правопорушення має здійснюватись після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, а не до цього.
За наведених підстав слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає частково задоволенню, оскільки заява про кримінальне правопорушення, в порушення ст. 214 КПК України не була внесено в ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку, більш того, була направлена до іншого районного відділення, без відповідного рішення компетентного органу (прокурора). В той же час, частковому задоволенню скарга підлягає з тих причин, що представником заявника не конкретизовано бездіяльність якого самого слідчого (ПІП, уповноваженого на внесення повідомлень в ЄРДР) має бути визнана протиправною, а відтак скарга у цій частині задоволенню не підлягає.
При розгляді скарги, слідчий суддя, також, бере до уваги правову позицію, приведену в рішенні Європейського суду по правах людини у справі «Перез проти Франції» від 12.02.2004, в якому зазначено, що гарантії, котрі містяться у статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, стосуються також особи, яка звертається із заявою про відкриття кримінальної справи. ЄСПЛ наголосив, що «право вимагати обвинувачення третіх сторін або засудження їх за злочини не може формулюватися незалежно: воно має бути невіддільним від здійснення потерпілим свого права за національним правом порушувати провадження, яке є цивільним за своїм характером (навіть якщо це здійснюється лише для того, щоб отримати символічне відшкодування чи захистити цивільне право). Такий підхід відповідає необхідності захисту прав потерпілих та забезпеченню належного їм місця у кримінальному провадженні».
Крім того, враховуючи посилання в своєму листі Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на Закон України «Про звернення громадян» при розгляді заяви про вчинення злочину, слідчий суддя звертає увагу, що даний закон має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Між тим, недопустимо підміняти нормами цього закону положення, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення. Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» останній регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-376 КПК України,
Скаргу представника ТОВ "ФК "Фангарант Груп" ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Слідчого відділу Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою представника ТОВ "ФК "Фангарант Груп" ОСОБА_3 за вих. № 4407 від 09.10.2017 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України. В іншій частині вимог - відмовити.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1