АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 637/1142/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/812/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду Харківської областівід 30 жовтня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хотмижск Борисівського району Бєлгородської області РФ, непрацюючого, розлученого, невійськовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-04.07.2001 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.141 КК України (ред.1960 року) до 8 років позбавлення волі;
-29.01.2003 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-07.12.2005 року Шевченківським районним судом Харківської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту;
-20.03.2006 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, ст.75 КК України 1,5 років;
-05.02.2009 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-28.11.2012 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 75 КК України 2 роки;
-27.03.2013 року Білгородським районним судом Бєлгородської області Російської Федерації за ч.2 ст.168 КК РФ (контрабанда) до 7 місяців позбавлення волі;
-13.01. 2014 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі;
-15.07.2014 року Шевченківський районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 19 квітня 2016 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186 КК України 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 15.07.2014 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року №838-VIII ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.09.2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 06 вересня 2016 року близько 15.00 години, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , свого знайомого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності співмешканки ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , відкрито заволодів акустичною гітарою «ТРЕМБІТА», яка знаходилась в кімнаті будинку, та незважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_10 поставити гітару на місце, вийшов з будинку та зник з території домоволодіння потерпілого, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток в сумі 350.00 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 15.02.2014 року по 15.08.2014 року, а також з 20.06.2017 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 ,який підтримав свою апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає , виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином відповідно до положень ст.12 КК України.
Судом враховані відомості про особу обвинуваченого, який був раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, в період умовно-дострокового звільнення за останнім вироком вчинив новий злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставиною, що обтяжуює покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнав вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи із цього, колегія суддів вважає, що суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій , встановлених ч. 2 ст. 186 КК України. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 15.07.2014 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому остаточне покарання колегія суддів не знаходить.
Доводи ОСОБА_7 про необхідність зарахування за правилами ч.5 ст. 72 КК України ( в ред.. від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення за попереднім вироком від 15.07.2014 року Шевченківського районного суду Харківської області, за яким він був 19 квітня 2016 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки за правилами ст. 71 КК України приєднанню за сукупністю вироків підлягає лише невідбута частина покарання за попереднім вироком або його частина. Тобто відбута частина цього покарання не враховується.
Час попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили підлягає зарахуванню із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі , а тому не підлягають задоволенню вимоги обвинуваченого про зарахування цього часу за правилами ч.5 ст. 72 КК України ( в ред.. від 26.11.2015 року).
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Шевченківського районного суду Харківської областівід 30 жовтня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.
Головуючий-
Судді -