Справа № 306/2289/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, тимчасово непрацюючому, неодруженому, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України
та застосовано йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, з забороно залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці - до 16 січня 2018 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:
1. прибувати до слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області за першою вимогою;
2. цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 12 жовтня 2017 року, біля 21.40 год., знаходячись по АДРЕСА_2 , неподалік місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час раптово виниклої між ними суперечки, діючи умисно наніс удари ногами та руками, стисненими у кулак по тілу потерпілого, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер на узбіччі дороги за вищевказаною адресою.
17.10.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам перешкоджання кримінальному провадженню. Разом з тим, з урахування даних про особу підозрюваного та обставини, на які послався слідчий у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти наявним в матеріалах кримінального провадження ризикам та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому констатував, що не отримання висновків експертиз у кримінальному провадженні, не може бути підставою для продовження тримання особи під вартою.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 грудня 2017 року. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а отже усвідомлюючи невідворотність покарання підозрюваний може вчиняти дії, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню. Просить врахувати, що ОСОБА_6 ухилявся від проведення слідчих дій, про що складено відповідний протокол, окрім того він відмовився від отримання копії клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою. Дані обставини свідчать про намір ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню. Не враховано також, що через вплив ОСОБА_6 на свідків, до них було застосовано спеціальні засоби безпеки. Наразі, актуальність впливу на свідків з боку підозрюваного не відпала. Між тим, у кримінальному провадженні ще слід провести ряд слідчих дій: отримати висновки експертиз, відкрити матеріали провадження та скласти обвинувальний акт з реєстром матеріалів кримінального провадження. У зв`язку з чим перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом може завадити безперешкодному завершенню досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити ОСОБА_6 домашній арешт у нічний час доби строком до 16 грудня 2017 року. Вважає , що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що слідчим та прокурор не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, належно не враховано, що ОСОБА_6 має офіційне місце роботи, а обраний щодо нього цілодобовий домашній арешт не дасть змоги працювати, що призведе до втрати роботи та засобів існування. Просить врахувати, що слідчий порушив вимог ч. 3 ст. 184 КПК України, дане порушення було зафіксоване в судовому засіданні, однак слідчий суддя відмовив стороні захисту про повернення клопотання слідчого для належного оформлення, замість цього, суд зобов`язав надати копію клопотання обвинуваченому та оголосив перерву на три години. Вказує, що слідчий суддя визначив його підзахисному строк дії запобіжного заходу понад строки визначені ст. 219 КПК України, зокрема, ОСОБА_6 оголошено підозру 17.10.2017, одразу наступного дня до нього засновано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, проте слідчий суддя цього не врахував, вказавши строк дії ухвали більший за строки досудового розслідування.
В заперечені на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вказує на її необгнунтованість та просить відхилити. Вважає, що подальше утримання ОСОБА_6 під вартою необхідно органу слідства лише для того щоб чинити на нього психологічний тиск, з метою змусити зізнатись у злочині якого він не вчиняв. Просить врахувати, що наразі він оскаржив дії працівників поліції, які на його думку фальсифікують докази у кримінальному провадженні, з цього приводу проводиться відповідна перевірка. Щодо твердження прокурора про те, що нібито його підзахисний ухиляється від проведення слідчих дій, то таке не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 не ухилявся від проведення слідчих дій, а лише наполягав на участі захисника під час таких.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, захисника ОСОБА_7 , який просив змінити ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт, на домашній арешт у певний час доби та відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши та дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено апеляційним судом, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повній мірі.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, перевірив і доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що такий вид запобіжного заходу негативно вплине на роботу підозрюваного, яку він може втратити будучи позбавленим можливості її відвідувати, оскільки жодних доказів про те, що ОСОБА_6 офіційно працевлаштований не надано.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про необхідність застосування домашнього арешту у певний час доби є необґрунтованими, як і доводи прокурора про необхідність застосування ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, оскільки в апеляційному суді прокурор не довів, що ОСОБА_6 перешкоджає кримінальному провадженню і не дотримується процесуальної поведінки.
В той же час, з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального правопорушення, та обсяг слідчих дій, які ще підлягають проведенню, апеляційний суд вважає, що підозрюваному слід встановити більш суворі обмеження домашнього арешту, які в повній мірі забезпечать мету застосування запобіжного заходу та належну його процесуальну поведінку, зокрема, заборонивши ОСОБА_6 цілодобово залишати місце проживання та застосувати до нього електронні засоби контролю із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
З наведених підстав апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.
Окрім цього, як вбачається з ухвали про обрання запобіжного заходу, строк тримання особи під домашнім арештом, слідчий суддя визначив до 18 січня 2018 року.
Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування в кримінальному провадженні становить два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Згідно ч.2 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування неможливо закінчити у зазначені строки, він може бути продовженим.
Встановлено, що підозра ОСОБА_6 була вручена 17.10.2017 року, тобто строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 16 грудня 2017 року. Рішення щодо продовження строків досудового розслідування на момент прийняття рішення слідчим суддею та момент апеляційного розгляду, не приймалось.
Тобто, слідчий суддя визначив строк запобіжного заходу ОСОБА_6 поза межами строків досудового розслідування.
За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановленням апеляційним судом нової ухвали .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу начальника Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково,
у задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Свалявського відділення поліції
Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за місцем проживання АДРЕСА_1 , строком до 16 грудня 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) цілодобово не залишати житло за місцем проживання АДРЕСА_1 ;
2) прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх першою вимогою.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :