Провадження № 274/1957/17
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/349/18
09.02.2018 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 121 КК України.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого тримання під вартою.
Прокурор підстав для зміни або скасування запобіжного заходу не вбачає, просить продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не зникли і існують на даний час, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду. Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Адвокат заперечив проти клопотання прокурора, вказавши, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, цілком достатньо було б цілодобового арешту, ризики, вказані прокурором, нічим не доводяться. Обвинувачений також вважає достатнім для нього запобіжним заходом домашній арешт.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 20 вересня 2017 року, 16.11.17, 14.12.17 строк тримання під вартою продовжувався. При обранні запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст. 183, 184, 193, 196 КПК України враховувалась особа, щодо якої вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочину та особи ризики тощо. Судом було встановлено, що докази та обставини, на які посилалось обвинувачення, давали достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків і більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_6 . Ухвали суду чинні.
ОСОБА_6 продовжує обвинувачуватись у вчиненні тяжкого насильницького злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність його соціальних зв`язків не змінились, що свідчить про відсутність зменшення ризиків. Доводи захисту про те, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, були предметом оцінки суду при обранні і продовженні запобіжного заходу, і ці обставини не змінились з часу обрання запобіжного заходу, ризики, які слугували для обрання тримання під вартою залишились незмінними, обвинувачений на запитання також не вказав жодних нових даних. ОСОБА_6 так і не має міцних соціальних зв`язків, самостійного заробітку, має алкогольну залежність, злочин, у якого обвинувачується, є насильницьким, свідки злочину мають одне місце проживання з обвинуваченим, що вказує на можливість впливу на їхні показання з боку обвинуваченого. Висновки органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та згідно принципу безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує продовження розгляду провадження, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 199, 331, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора задовольнити.
продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців з дня постановлення ухвали.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ „Житомирська УВП (№ 8).