Справа № 755/6705/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 10 січня 2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого в м. Одеса, раніше судимого: 21.10.2009 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік; 25.05.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 08.10.2015 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі із випробуванням в три роки (випробування скасоване),
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 10.01.2014 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебували в підземному переході по проспекту Гагаріна, 12/1 в м. Києві, де зустріли раніше незнайомого їм громадянина ОСОБА_8 . В цей момент, ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили в злочинну змову, направлену на повторне відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .
Реалізували свій злочинний умисел ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_8 та відкрито викрали майно, що належить останньому, а саме: з сумки, яку останній тримав на плечі, ноутбук НР Compaq, чорного кольору, вартістю 2000 гривень, з кишені пальто банківські карти в кількості 4 штуки, що матеріальної цінності не представляють та з поліетиленового пакету, який ОСОБА_8 тримав в руці, шарф, вартістю 80 гривень, чим завдали матеріального збитку потерпілому на загальну суму 2080 гривень.
Після цього, ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому, критично оцінив свої дії та виразив готовність понести відповідальність за вчинене.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, ОСОБА_7 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також протоколу огляду місця події та огляду речей, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення (злочину), приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та вважає, за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 186 КК України.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
При цьому, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
З огляду на те, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив до постановлення вироку Печерського районного суду м.Києва від 08.10.2015 року, яким йому призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком в три роки, та враховуючи що звільнення від відбування покарання у подальшому Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року було скасовано, у зв`язку з чим остаточно необхідно визначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, за вироком Печерського районного суду м.Києва від 08.10. 2015 року і остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09.01.2014 по 21.03.2014 року; з 14.10.2014 по 20.02.2015 року; 24.02.2015 по 08.10.2015 року; з 22.01.2017 по 01.11.2017 року у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з дня постановлення вироку.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою не змінювати.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, за вироком Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року і остаточно до відбуття призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою не змінювати.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 01.11.2017 року.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09.01.2014 по 21.03.2014 року; з 14.10.2014 по 20.02.2015 року; 24.02.2015 по 08.10.2015 року; з 22.01.2017 по 01.11.2017 року у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі
Речові докази: ноутбук НР Compaq, зарядний пристрій до нього, банківські карти Приват Банк в кількості 3 штуки за номерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , банківську карту Ckredit AGRIKOLE № НОМЕР_4 , передані на зберігання ОСОБА_8 - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_9