Справа № 495/1709/15-к
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

23.10.2015 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185, 190 ч.2 КК України; за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 187 ч.2 КК України; за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України; за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст. 187 ч.2 КК України.
23.10.2015 року у судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строком на 60 днів кожному мотивуючи тим, що на теперішній час кримінальне провадження ще не розглянуто, строк тримання їх під вартою спливає 24.10.2015 року. Вони обвинувачуються у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких, знаходячись на домашньому арешті продовжували скоювати злочини поки судом не була обрана їм міра запобіжного заходу тримання під вартою. Тому вважає, що існують ризики передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачені можуть переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Просив змінити йому запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт.

Щодо продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 захисник ОСОБА_4 залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 60 днів кожному підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 24.10.2015 року.

21.10.2015 року була постановлена ухвала про проведення судового засідання в режимі відео конференції та направлена до виконання в Ізмаїльську установу виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22.

Відповідно до акту від 23.10.2015 року, складеного співробітниками Ізмаїльської установи виконання покарань УДПС України в Одеській області, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безпідставно та невмотивовано відмовились брати участь у судовому засіданні та відмовились вийти із камери установи.

З урахуванням тих обставин, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 24.10.2015 року, суд вважає, що їх відмова від участі у справі не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судове засідання здійснюється за участю захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування

судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до кримінального закону відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, раніше неодноразово судимі за вчинення корисних кримінальних правопорушень, судимості не погашені, до арешту не працювали, кримінальне провадження ще не розглянуто, провину визнають частково, на розгляді суду відносно обвинувачених знаходяться декілька обвинувальних актів з чисельними епізодами пред`явленого обвинувачення. Суд вважає, що існує вірогідність того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Суд вважає, що наведені обставини свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.5, ч.1 ст. 177 КПК України при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів кожному, тобто по 21.12.2015 включно.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

СУДДЯ