УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/783/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , представника ТОВ "Перші ВЛТ технології" - адвоката ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , -
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно. Посилається на порушення слідчим суддею та слідчим норм кримінального процесуального закону при дачі згоди на проведення обшуку, проведенні обшуку, вилученні майна, зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно та розгляді цього клопотання.
Заслухавши доводи представника ТОВ Перші ВЛТ технології» в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арешт рухомого або нерухомого майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, навіть якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
25.01.2018 у вказаному приміщенні ст. слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2018 було проведено обшук з метою відшукання та вилучення речових доказів, - знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, комп`ютерної техніки, флеш карт, дискет, дисків для лазерних систем зчитування та інших носіїв інформації, які можуть містити інформацію в електронному вигляді щодо зайняття гральним бізнесом, ігрового приладдя, документації щодо зайняття гральним бізнесом, зошитів, блокнотів, журналів та інших письмових документів і чорнових записів щодо зайняття гральним бізнесом, інших документів, що стосуються утримання приміщень, речей та цінностей, що могли бути отримання в результаті зайняття гральним бізнесом.
Згідно протоколу обшуку від 25.01.2018., під час проведення даної слідчої дії за участі двох понятих та адвоката ОСОБА_6 слідчим було застосовано відеозапис, було знайдено та тимчасово вилучено документи, папку з документами, журнал, 2 блокноти, 4 учнівські зошити та 12 системних блоків.
Наступного дня той же слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з обґрунтованим клопотанням, зміст якого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, про накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно з метою його збереження як речових доказів у даному кримінальному провадженні.
З огляду на ці обставини є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про істотні порушення слідчим вимог КПК України щодо проведення обшуку та звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
Постановою слідчого від 26.01.2018 дане тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні було визнано речовими доказами (а. с. 31).
З врахуванням вищевказаних обставин під час судового розгляду слідчим та прокурором доведена необхідність арешту вищевказаного майна з метою забезпечення його збереження як речових доказів та запобігання можливості його приховування, псування, перетворення або відчуження; потреби досудового розслідування на даній початковій стадії досудового розслідування виправдують застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту цього майна у формі тимчасової заборони прав будь-яких осіб на відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Доводи апеляційної скарги про непричетність вищевказаного майна до вчинення злочину виходять за межі судового розгляду у даній справі та мають бути перевірені під час подальшого досудового та судового розгляду.
За таких обставин висновки слідчого судді в ухвалі про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та положенням ст. ст. 132, 170, 172, 173 КПК України.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді, що оскаржується в апеляційному порядку, немає.
Тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 404, 422 КПК України, апеляційний суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: