Справа № 404/3474/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1903/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Кропивницького ВПГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні № 0000045 про дозвіл на затримання з метою приводу стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, українця, не одруженого, не маючого постійного місця проживання, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області звернулася до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000045 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 20 січня 1994 року ОСОБА_5 який є жителем м. Кривий Ріг Дніпропетровської області представившись головою неіснуючого в дійсності акціонерного товариства "Влаутек", ніби то розташованого в м. Таллін підписав договір з Кіровоградським спеціалізованим автоцентром "Таврія" від імені цієї фірми контракт на закупку і реалізацію 114 автомобілів "Таврія", не маючи на справді наміру провести оплату за продані автомобілі, а переслідуючи намір скоїти викрадення грошових коштів в крупних розмірах.

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вичинені заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у особливо великих розмірах, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий з прокурором клопотання підтримали, просять його задовольнити, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, а також його фактичне місце перебування не відоме, на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заявлена в клопотанні вимога не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

На виконання вимог ч. 3 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання, слідчий з прокурором висловили твердження про свідоме ухилення підозрюваного від його явки до органу досудового розслідування. Але, дослідженні матеріали клопотання вказують про передчасність таких тверджень, оскільки в системі заходів забезпечення кримінального провадження, затримання з метою приводу, є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині Конституційних прав та свобод. Дозвіл на затримання можливо реалізувати виключно у випадку, коли безрезультатними залишились інші, менш впливові заходи забезпечення, як то: виклик, штраф, привід, тощо. (ст.ст.134, 140, 144 КПК України)

В означеному кримінальному провадженні, слідчий не вчинив розшукових та процесуальних дій, спрямованих на встановлення останнього місця перебування ОСОБА_5 , зокрема не викликав останнього для участі у проведенні слідчих дій. Також слідчий не застосував заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на завчасне вручення підозрюваному повістки для участі в слідчих діях. Після неявки останнього (ст.ст.138-139 КПК України), повинен був проаналізувати поважність причин неприбуття та за наслідками його неявок на виклик, повинен був застосувати процесуальні заходи реагування: вирішити питання про необхідність застосування грошового стягнення, привід та обов`язок вручення повідомлення про підозру, тощо.

Така необґрунтована процесуальна поспішність не повинна компенсуватись порушенням прав підозрюваної особи на захист. Так, ОСОБА_5 не було забезпечено гарантованої Законом процедури виклику для вручення повідомлення про підозру, відтак виникає обґрунтований сумнів про виникнення в цьому кримінальному провадженні, процесуального статусу підозрюваного відносно будь якої особи.

Також відсутні запити слідчого щодо реального проживання, працевлаштування, хвороб чи смерті ОСОБА_5 , нема довідки з податкової інспекції про місця одержання заробітної плати (по ідентифікаційному коду). Не долучено доказів і про додержання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, за умовами якої у випадку неможливості вручення письмового повідомлення, вручення здійснюється у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто допущені порушення правила виклику підозрюваного, як то передбачено главою 11 КПК України, який здійснюється (ч. 1, 8 ст. 135 КПК України) шляхом: вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня виклику. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Зазначені вимоги закону не додержані, оскільки триденний строк не витриманий, що є неприпустимим.

Сторона обвинувачення не довела поважності неявок. У свою чергу неможливість національного правоохоронного органу забезпечити виклик чи привід ОСОБА_5 не повинні підмінятись усними припущеннями про його умисне переховування від правоохоронних органів.

Самостійною підставою для відмови у задоволенні заявленої вимоги є й той факт, що матеріали клопотання не містять письмових доказів про роз`яснення учасникам провадження права на звільнення від кримінальної відповідальності, наслідком якого є неможливість застосування запропонованого ініціатором клопотання виду запобіжного заходу-тримання під вартою.

Крім цього матеріали справи містять повідомлення про підозру від 31.01.2013 року та постанову про зупинення досудового розслідування, які не погоджені у законному порядку підписом процесуального прокурора.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється за ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_5 підозрюють у злочині, який мав місце в січня 1994 року.

З часу вчинення злочину пройшло 23 років.

Відповідно до положень ст. 49 КК України, строк давності за ч. 4 ст. 190 КК України складає 15 років. Окрім того, перебіг давності зупинявся через ухилення підозрюваного від слідства.

Однак, з часу вчинення злочину минуло більше 15 років, тому підозрюваний в будь-якому разі звільняється від кримінальної відповідальності.

Викладене вище свідчить про неможливість призначення реального покарання та його подальшого відбування.

Таким чином необхідності в обранні саме тримання під вартою, як запобіжного заходу, слідчим і прокурором не доведено і судом не встановлено.

При вирішенні вимог поданого клопотання суто з об`єктивних підстав перераховані недоліки не можуть бути усунуті, оскільки Кримінальним Процесуальним Кодексом України на слідчого суддю покладається вимога щодо негайного розгляду клопотання після його одержання. ( ч. 2 ст. 189 КПК України)

Сукупний перелік виявлених істотних порушень, а також невиконання процедури вручення повідомлення про підозру, можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності/покарання,- не узгоджуються з імперативними вимогами п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, про те що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Сторона кримінального провадження не втрачає права на повторний розгляд заявлених нею вимог.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.187-190, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Кропивницького ВПГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під ватрою, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1