Справа № 383/704/17
Номер провадження 1-кп/383/23/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000380 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗС України військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, маючого професійно-технічну освіту, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, при слідуючих обставинах.

16 липня 2017 року близько 03 години 10 хвилин на автомобілі служби таксі ОСОБА_5 приїхав до кафе «Ольга», що розташоване по АДРЕСА_2 для того щоб з`ясувати стосунки з ОСОБА_4 . Вилізши з автомобіля ОСОБА_5 побачив, що потерпілий ОСОБА_4 сидить в середині літнього намету, який знаходиться поряд з вищевказаним кафе за столом та одразу ж попрямував до намету. Зайшовши до середини намету ОСОБА_5 почав з`ясовувати відносини з потерпілим та між ними виникла сварка, в ході якої потерпілий ОСОБА_4 виражався в бік ОСОБА_5 грубими нецензурними словами.

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в ліву сторону щелепи останнього. Від отриманого удару ОСОБА_4 впав із стільця на підлогу, після чого ОСОБА_5 підійшов ближче до потерпілого та, відсунувши правою ногою стілець, який впав разом з ОСОБА_4 , нахилився біля нього та наніс почергово два удари кулаком правої руки в область голови останнього та потім ще два удари кулаком правої руки в область ребер потерпілого.

Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_4 намагався піднятися на руках та ОСОБА_5 знову наніс ще один удар правою ногою збоку по голові в область обличчя ОСОБА_4 та останній знову впав на підлогу.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за горловину в праву руку взяв скляну пляшку від пива «Айс мікс лимон», яка стояла на столику, та нею наніс ще один удар в область тім`яної частини голови з ліва останньому. Після цього ОСОБА_5 наніс ще один удар правою ногою в область тулуба, а саме грудної клітини потерпілого.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми: забою головного мозку справа, субдуральної гематоми лівої лобно- скронево-тім`яної ділянки (до 80 см3), множинних саден обличчя та голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1125 від 29.08.2017, проведеної Кіровоградським обласним бюро СМЕ, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та показав про обставини скоєння злочину відповідно до обвинувачення вказуючи, що у скоєному щиро розкаюється та попросив вибачення у потерпілого, частково відшкодував майнову шкоду в сумі 2000 грн., тому просить врахувати ці обставини та не карати його суворо. Також 19.02.2018 року подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки є учасником бойових дій. Цивільний позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення майнової шкоди, а щодо стягнення моральної шкоди позов визнав в сумі 20000 грн.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та узгодженими між собою показаннями обвинуваченого, потерпілого, а також письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 16 липня 2017 року близько 03 години 10 хвилин він відпочивав в кафе «Ольга», що розташоване по АДРЕСА_2 , вживаючи алкоголь та до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 й на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс йому один удар кулаком правої руки в ліву сторону щелепи. Від отриманого удару він впав із стільця на підлогу, після чого ОСОБА_5 підійшов ближче до нього та, відсунувши правою ногою стілець, нахилився та наніс йому почергово два удари кулаком правої руки в область голови та потім ще два удари кулаком правої руки в область ребер. Він намагався піднятися на руках та ОСОБА_5 знову наніс ще один удар правою ногою збоку по голові в область обличчя й він знову впав на підлогу.

Продовжуючи спричиняти тілесні ушкодження, ОСОБА_5 за горловину в праву руку взяв скляну пляшку від пива «Айс мікс лимон», яка стояла на столику поруч, та нею наніс ще один удар в область тім`яної частини голови з ліва останньому. Після цього ОСОБА_5 наніс ще один удар правою ногою в область тулуба, а саме грудної клітини.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми: забою головного мозку справа, субдуральної гематоми лівої лобно- скронево-тім`яної ділянки, множинних саден обличчя та голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення. Також ним заявлено цивільний позов на суму 58586,77 грн., де 18586,77 грн. майнова шкода та 40000 грн. моральної шкоди. Вказує, що обвинувачений частково відшкодував йому майнову шкоду та просить покарати його відповідно до закону.

Крім цього, вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 16.07.2017 року, проведеного на території приміщення кафе «Ольга», що розташоване по АДРЕСА_2 (том. 2 а.п. 11-13);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 16.07.2017 року (том. 2 а.п. 58-60);

- висновком експерта №1125 від 29.08.2017 року (т.2 а.п. 88-89).

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом класифікується, як тяжкий злочин.

Враховує також особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, враховує досудову доповідь органу пробації від 20.11.2017р., відповідно висновку якої, існує ймовірність виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та думку потерпілого щодо призначення покарання ОСОБА_5 , а також те, що обвинувачений раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, стійкі соціальні зв`язки, є військовослужбовцем збройних сил України, тому суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобіганню скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання в межах мінімальної санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_5 від покарання з іспитовим строком у відповідності до ст.75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням обмежень визначених ст.76 КК України.

На підставі ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 18586,77 грн., яка полягає у понесенні витрат на лікування та поїздки до лікарні у м. Кропивницький Кіровоградської області та моральної шкоди в розмірі 40000 грн., яка полягає в моральних стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та фізичним болем, а також довготривалою реабілітацією, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи те, що обвинувачений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю та частково відшкодував її в сумі 2000 грн. та те що моральну шкоду обвинувачений визнав частково, його вина у вчиненні злочину доведена, а розмір спричиненої майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 підтверджена матеріалами справи та доданими до позову письмовими документами, тому вимога про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням різниці відшкодованої частково суми 2000 грн., тобто в сумі 16586,77 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, то виходячи із обставин справи та степеню моральних страждань потерпілого, враховуючи принцип справедливості, суд вважає, можливим в цій частині задовольнити позов частково в сумі 20000 грн., в задоволенні іншої частини позову відмовити у зв`язку з необгрунтованністю вимог.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не заявлялося.
Від обвинуваченого ОСОБА_5 до суду надійшла заява про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», та копія посвідчення Учасника бойових дій.

З урахуванням думки учасників процесу, та дослідивши матеріали справи та докази на обґрунтування заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

06 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», який відповідно до ст. 18 ЗУ «Про амністію у 2016 році» набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, тобто злочин, який не є особливо тяжким, передбачений ч.1 ст.121 КК України до набирання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується Посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 та витягом із Наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Маріуполь» від 17.10.2016 року №290 та на нього не поширюються обмеження, визначені ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» й він надав свою згоду на застосування вказаного закону, тому обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 16586,77 грн. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1