15.09.2017
Справа №720/679/17
Провадження:1-кп/720/65/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Новоселицкий районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представник потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Драниця, Новоселицького району,
проживає АДРЕСА_1 ,
вдівець, із повною середньою освітою, тимчасово не працюючий,
раніше не судимий, громадянина України,
за ознаками кримінальних правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 000071 від 08.03.2017 року, суд, -
встановив:
07 березня 2017 року приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до господарства ОСОБА_6 розташоване в с. Форосна Новоселицького району та на ґрунті неприязнених відносин між сторонами в ході виниклого конфлікту, на сходах житлового будинку ОСОБА_4 почав наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла, ударивши ОСОБА_6 коліном в пах. ОСОБА_6 намагаючись уникнути конфлікту почав тікати між житловим будинком та сараєм в напрямок городу, де його наздогнав ОСОБА_4 схопив за руку розвертаючи його продовжував наносити удари, знаходячись нагнутим ОСОБА_6 схопив молоток який лежав біля сараю та наніс ковзний удар ОСОБА_4 по голові, після чого наніс ще декілька ударів в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, забійну рану чола, скроневої ділянки голови зліва, закритого перелому поперечних відростків 2,3 поперекових хребців зліва, забійної рани тім`яної ділянки зліва, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе не визнав в повному обсязі суду пояснив, що він перебуває у неприязнених відносинах з потерпілим якій приходиться йому пасинком. На протязі тривалого періоду часу між ними існує конфлікт із-за спадкового майна яке залишилось після смерті його дружини та матері ОСОБА_4
07 березня 2017 року приблизно о 15.00 годині, він знаходився вдома в господарстві яке розташоване по АДРЕСА_1 . До нього на подвір`я зайшов ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння та на ґрунті неприязнених відносин між ними виник конфлікт в ході виниклого конфлікту, на сходах перед житловим будинком ОСОБА_4 почав наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла, ударивши його коліном в пах. Він намагаючись уникнути конфлікту почав тікати між житловим будинком та сараєм в напрямок городу, де його наздогнав ОСОБА_4 схопив за праву руку розвертаючи його продовжував наносити удари, він знаходячись нагнутим схопив що попало під руку, молоток який лежав біля сараю та наніс ковзний удар ОСОБА_4 по голові, від чого останній впав перед ним схопивши його за коліна товкаючи в перед, в процесі даної бійки наніс ще декілька ударів. Будучи заляканим від чого що сталось передзвонив до сільради щоб викликати швидку та міліцію, та до своєї доньки.
Цивільний позов не визнає в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що маючи намір миритися по кримінальному провадженню яке на той час перебувало в провадженні суду відносно нього за яким він обвинувачувався в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.125 ККУ, тобто умисне нанесення легких тілесних ушкоджень які потягли короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_6 , 07.03.2017 року зайшов до нього приблизно о 15.00 годині в с. Форосна, Новоселицького району.
ОСОБА_6 зустрів його перед будинком на сходах між ними почалась сварка. Побачивши, що примирення неможливе він розвернувся та хотів вийти з подвір`я йшов в напрямок воріт та відчув позаду нього шаги, коли оглянувся відчув сильний удар по голові від чого він впав. Після чого йому було нанесено ще декілька ударів.
Цивільний позов підтримує в повному обсязі просить суд його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні фельдшер швидкої медичної допомоги ОСОБА_8 суду показав, що 07.03.2017 року будучи на своєму робочому місці отримали виклик повідомлення від голови сільради с. Форосна ОСОБА_9 та по місцю виїзду приблизно о 15.30 годин ним було встановлено, що на подвір`я ОСОБА_6 в с. Форосна, Новоселицького району потерпілий лежав на траві з окровавленою головою він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів потерпілого він дізнався, що його ОСОБА_6 вдарів молотком. ОСОБА_6 сидів на сходах нічого не говорив.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює головою сільради с. Форосна, Новоселицького району, 07.03.2017 року приблизно о 15.00 години можливо і пізніше оскільки він не фіксував точний час, до сільради передзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що до нього на подвір`я прийшов ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, почав сваритися, чіплятися до нього та він захищаючись вдарив його молотком по голові просив викликати міліцію та швидку.
Коли він прийшов до їх господарства то побачив ОСОБА_4 сидів на сходах в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює в сільраді с. Форосна, Новоселицького району. В кінці робочого дня хтось передзвонив до секретаря сільради та повідомив, що на подвір`ї у ОСОБА_6 сталось страшна подія. По дорозі до нього він зустрів ОСОБА_6 який розказав що вдарив молотком по голові ОСОБА_4 .. Коли він прийшов на подвір`я то побачив, ОСОБА_4 , він говорив по телефону.
Свідок ОСОБА_11 дружина потерпілого суду показала, що вона з чоловіком та донькою проживають в с. Жилівка, Новоселицького району. 07.03.2017 року чоловік пішов до сільради в с. Форосна Новоселицького району повідомивши їй що за довідками. Бійку чоловіка та обвинуваченого не бачила. Дізналась про подію від ОСОБА_12 ..
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є рідною сестрою потерпілого та рідною донькою обвинуваченого. Приблизно о 15.30 годин батько передзвонив та повідомив, що між ним та ОСОБА_4 стався конфлікт та він вбив його. Про обставини він не розказував був у збудженому стані. Конфлікт між батьком та братом існує багато років а останній час із-за спадщини.
З висновку судово-медичної експертизи на а.с 23-25 за №456-мд від 25.04.2017 року вбачається, що при проведенні експертизи були виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді забійної рани чола, скроневої ділянки голови зліва, закритого перелому поперечних відростків 2,3 поперекових хребців зліва, забійної рани тім`яної ділянки зліва, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння.
Суд оцінюючи пояснення обвинуваченого, покази потерпілого, свідків та дослідженні докази які доповнюють один одного з точки зору, достовірності а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення які є належними та допустимими суд вважає, що в діях ОСОБА_6 , вбачається склад кримінального правопорушення передбаченого ст.124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, що підтверджується наступними обставинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 приходиться вітчимом потерпілого ОСОБА_4 та вони перебувають у неприязнених відносинах на протязі багатьох років із-за частки в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Суд приймаючи до уваги реальне співвідношення сил та враховує, що:

- ОСОБА_6 є особою пенсійного віку, інвалідом другої групи що підтверджується довідкою ВКК від 12.03.2015 року за №403471 (а.с.55),

- ОСОБА_4 є особою молодого віку, станом на 07.03.2017 року о 18.50 годині відповідно до довідки №98 з Новоселицької ЦРЛ перебував в стані алкогольного сп`яніння,

Суд враховує час і місце нападу а саме те, що:

- ОСОБА_6 постійно проживає по АДРЕСА_1 (а.с.55).

- ОСОБА_4 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.55) але фактично проживає з дружиною ОСОБА_11 та дитиною ОСОБА_13 в Жилівка, Новоселицького району.

Суд враховуючи характеризуючи дані потерпілого, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, хоча він і є особою яка не має в силу ст.89 КК України судимість але він характеризується як особа яка раніше двічі притягалась до кримінальної відповідальності та відбувала покарання реально, вироком Новоселицького районного суду від 31.08.2017 року визнаний винним в нанесенні легких тілесних ушкоджень які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_6 ..
Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч.4 ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Суд також приймаючи до уваги роз`яснення у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 26.04.2002 року за №1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», що для того щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Суд вважає, що обвинувачений має відповідати за той результат який фактично настав, і за таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід перекваліфікувати за ст. 124 КК України тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд діючи за загальними принципами, визначеними статтею 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого з передбачених ст. 66 КК України відносно ОСОБА_6 суд вважає, з`явлення із зізнанням та щире каяття.
Обставин яки ба обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 з передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 за ст. 124 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання суд враховує, характер та ступень тяжкості скоєного злочину, те що злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини які характеризують, а саме: позитивну характеристику з місця проживання, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, пом`якшуючи обставини з`явлення із зізнанням та щире каяття у своєї сукупності і суд вважає з врахуванням, що особі має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.
Суд оцінюючи у сукупності викладені пом`якшуючи обставини і характеризуючи дані обвинуваченого, думку прокурора суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
Розглядаючи заявлений по даному провадженню цивільний позов суд виходить з того, що завдана шкода потерпілому випливає із пред`явленого обвинувачення.

Пленум Верховного Суду України у п.7 Постанови №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» роз`яснив, що Особі, якій заподіяно шкоду і яка пред`явила вимогу про її відшкодування, визнається одночасно потерпілим та цивільним позивачем. Їй забезпечуються всі передбачені законом права як потерпілого, так і цивільного позивача.

З даного правового висновку випливає, що під час розгляду цивільного позову в кримінальній справі застосовуються норми цивільного законодавства.

Тому, вирішуючи заявлений по даному провадженню цивільний позов суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 2017 рік встановлений в розмірі 3200 грн..
З наданого позивачем розрахунку та доказів вбачається, що він фактично витратив на лікування 5036 грн. 97 коп..
До скоєння злочину потерпілий працював по найму на будівництві, офіційного заробітку не мав тому враховуючи, що він з 08.03.2017 року по 15 травня 2017 року перебував на лікуванні позивач вважає, що був позбавлений можливості працювати а тому вважає що підлягає відшкодуванню 7200 грн.. ( два місяця один тиждень, тобто 2.25х3200 = 7200 грн.). 5036 грн.97 коп. + 7200 грн. + 13236 грн. 97 коп..
Згідно з ч.2 ст.1193 ЦК України, Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Суд аналізуючи у сукупності пояснення сторін по цивільному позову та зазначені правові норми дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого про відшкодування нанесеної матеріальної шкоди в сумі в частині відшкодування втраченого заробітку підлягає частковому задоволенню оскільки суд вбачає в діях потерпілого грубу необережність яка полягає в провокуванні виниклого конфлікту а тому суд вважає за можливим зменшити матеріальну шкоду до розміру однієї мінімальної заробітної плати.

Суд вважає що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3200 грн. + 5036 грн. 97 коп. = 8236 97 коп.

Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_6 по відношенню до потерпілого нанесено моральну шкоду, яку суд відповідно до вимог ст..23 ЦК України з врахуванням ступеня вини обвинуваченого з врахуванням принципу розумності і справедливості, з врахуванням глибини фізичних та душевних страждань, оцінює в 5000 гривень.(п`ять тисяч грн..).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370,371,373,376,395 КПК України, суд, -
засудив:
Визнати ОСОБА_6 винним за ст. 124 КК України і призначити покарання у виді одного року і шість місяців обмеження волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_6 з іспитовим строком в один рік і шість місяців, якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноваженого органу пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8236 97 коп. (вісім тисяч двісті тридцять шість грн.. 97 коп.).
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. (п`ять тисяч грн..).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Новоселицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1