Справа № 520/3366/16-к
Провадження № 1-кс/520/699/16
УХВАЛА
26.04.2016 року м.Одеса

Слідчій суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
25 березня 2016 року до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси звернувся власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з проханням на підставі ст.174 КПК України скасувати арешт на цю нерухомість, який був накладений постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 07 березня 2002 року в рамках кримінальної справи №81 від 10.4.2001р. (кримінальне провадження №0000411, яке перебуває в провадженні слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП України в Одеській області) за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960р.), ч.4 ст.190 КК України.
ОСОБА_3 вважає, що арешт на належну їй квартиру був накладений безпідставно, оскільки лише вона є єдиним власником цієї квартири, лише на її ім`я відкритий особистий рахунок, а її син ОСОБА_5 є свідком у кримінальному провадженні.
ОСОБА_3 також в клопотання просить визнати недійсною запис реєстратора щодо внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості за номером обтяження 8299550 від 16 серпня 2008 року.
В судовому засідання ОСОБА_3 підтримала клопотання та після дослідження в судовому засіданні деяких документів з матеріалів кримінального провадження, що стосуються поданого клопотання про скасування арешту, доповнила клопотання тим, що просить на підставі ст.174 КПК України скасувати всі процесуальні рішення слідчого про накладення арешту на ? частини квартири АДРЕСА_2 , та всі процесуальні рішення слідчого про накладення арешту в цілому на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки ця квартира належить на праві приватної власності, крім неї, іншим членам її родини чоловіку, сину та доньки, які, як і вона, не мають жодного відношення до кримінального провадження, а арештом квартир незаконно порушується право власності.
Крім того, ОСОБА_3 в доповненні до клопотання також просила визнати недійсними відповідні записи реєстратора щодо внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості всі обтяження щодо належних їй квартир.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 повністю підтримала клопотання ОСОБА_3 з урахуванням доповнень.
Слідчий СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 , в провадженні якої перебуває кримінальне провадження №0000411, була належним чином сповіщена про судове засідання, до суду не прибула через службову зайнятість, клопотань з цього приводу не надала, але в розпорядження суду для дослідження в судовому засіданні надала 9 томів кримінального провадження. Неявка слідчого відповідно до ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши пояснення заявника і її представника, дослідивши надані в розпорядження судді матеріали кримінального провадження лише в частині, що стосується арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
В провадженні слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000411 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960р.), ч.4 ст.190 КК України, в рамках якого розслідуються три епізоди: за фактом заволодіння ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 на при кінці 2000 року шляхом обману і зловживання довірою 10000 доларами США потерпілого ОСОБА_8 , кримінальна справа №81 від 10.4.2001р. за ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960р.); за фактом заволодіння ОСОБА_5 21 травня 2002 року шляхом обману і зловживання довірою 5750 доларами США потерпілого ОСОБА_9 , кримінальна справа №82 від 09.10.2002р. за ч.4 ст.190 КК України; за фактом заволодіння ОСОБА_5 25 листопада 2009 року шляхом обману і зловживання довірою 3300 доларами США і 224000 грн. потерпілого ОСОБА_10 , кримінальна справа № від 05.5.2010р. за ч.4 ст.190 КК України.
Згодом відомості про вказані злочини були внесені до ЄРДР за відповідними номерами та кримінальні провадження об`єднані за єдиним номером 0000411.
Під час розслідування вказаних епізодів ОСОБА_5 в різний час визнавався підозрюваним, йому пред`являлося обвинувачення, до нього потерпілими пред`явлені цивільні позови. В теперішній час в рамках об`єднаного кримінального провадження, розслідування в якому відбувається за правилами КПК України, ОСОБА_5 повідомлення про підозру ще не оголошувалося але він, без дотримання слідчим вимог п.6 ч.2 ст.87 КПК України, був допитаний в якості свідка.
Під час досудового розслідування слідчий з метою забезпечення цивільного позову і конфіскації майна в різний час неодноразово виносив постанови про накладення арешту на житло, а саме, на квартири АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 , а також на ? квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2 , які, згідно довідок про склад сім`ї і реєстрацію (Форма №1), довідок адресного бюро, належали як ОСОБА_5 , так і членам його родини, у т.ч. його матері ОСОБА_3 .
Остання постанова слідчого про арешт квартир датована 16 травня 2012 року.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження маються документи про самовільне, без дозволу уповноважених органів, переобладнання квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2 на їх об`єднання.
Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту його скасування у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом (до 19.11.2012р.).
Тобто, арешт майна, застосований слідчим за правилами КПК України (1960р.) до 19.11.2012р. продовжує діяти до його скасування у порядку, передбаченому КПК України 1960р.
Згідно ст.126 КПК України (1960р.) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Тому законних підстав для застосування ст.174 КПК України щодо скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України (1960р.), не має.
До того ж не підлягає задоволенню вимоги власника майна про визнання недійсним запису реєстратора щодо внесення квартири АДРЕСА_1 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості за номером обтяження 8299550 від 16 серпня 2008 року; про визнання недійсними записів реєстратора щодо внесення ? частини квартири АДРЕСА_4 і в цілому квартири АДРЕСА_2 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості всі обтяження, оскільки вказані питання до компетенції слідчого судді не належать.
Керуючись п.9 Перехідних положень КПК України, ст.ст.174, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , ? частини квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_2 в рамках кримінального провадження №0000411 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960р.), ч.4 ст.190 КК України, а також про визнання недійсним запису реєстратора щодо внесення квартири АДРЕСА_1 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості за номером обтяження 8299550 від 16 серпня 2008 року; про визнання недійсними записів реєстратора щодо внесення ? частини квартири АДРЕСА_5 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості всі обтяження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1