н/п 1-кп/640/345/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, одруженого, працюючого провідним інженером винахідником ННЦ ФХТІ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 наказом № 27/07 від 06.01.1964 р. був прийнятий на роботу до Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» (далі ННЦ ХФТІ) до лабораторії Р-2 на посаду лаборанта фізичної лабораторії 4-го розряду.
17.04.2006 р. згідно наказу № 521/ОС від 17.04.2006 р. ННЦ ХФТІ, ОСОБА_4 був призначений на посаду провідного інженера - винахідника підрозділу НОМЕР_1 ННЦ ХФТІ, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академічна, 1.
19.07.2017 р. ОСОБА_4 знаходячись на своєму робочому місці в підрозділі № 22-10 ННЦ ХФТІ, виконував покладену на нього роботу, проходячи по коридору підвального приміщення, виявив брухт міді у вигляді відрізків мідного кабелю, згідно огляду спеціалістів ННЦ ХФТІ від 20.04.2017 р. це є мідний кабель у кількості 12 мотків по 2,5 метри кожний, який включає в собі 30 токопровідних жил в ізоляції, перерізом 0,75мм? кожний, загальною вагою 8 кг 566 грам, який являє складовою частиною кабелю марки КМВ-30*0,75, є власністю ННЦ ХФТІ Інституту фізики плазми, картка складського обліку № 1651, та у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна брухту міді, який є власністю Національного наукового центру «Харківського фізико-технічного інституту».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи таємно, шляхом вільного доступу, 19.07.2017 р. о 10:00 год. ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, викрав брухт міді у вигляді мідного кабелю в кількості 12 відрізків, загальною вагою 8 кг. 566 гр., що містять лом міді загальною вагою 8 кг, згідно довідки №72-00/01-2726 ННЦ ХФТІ від 08.11.2017 р., склав викрадене майно у поліетиленову господарську сумку, яку приготував заздалегідь та спробував винести з території підприємства зазначене майно.
Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий 19.07.2017 р. близько 11:00 год. біля корпусу № 71 ННЦ ХФТІ, співробітниками охорони, які здійснювали охорону території Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», при спробі покинути територію заводу з викраденим брухтом міді в поліетиленовій сумці. Майно підприємства, яке намагався викрасти ОСОБА_4 , вилучено.
Вартість майна Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», яке намагався викрасти 19.07.2017 р. ОСОБА_4 відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 4325 від 13.11.2017 р., а саме вартість лому міді загальною вагою 8 кг склала 840,00 грн.
ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні винним себе визнав повністю, щиро покаявся. Заявив клопотання про застосування у відношенні нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні виду й міри покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, має поважний вік, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд задовольняє клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 року" та зазначає наступне:
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 не віднесений до категорії умисних злочинів, які є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, тобто згідно ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 року" на нього поширюється вказаний закон.
Так, відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, досяг пенсійного віку, що підтверджується довідкою № 985 від 14.05.2009 р., виданою Начальником відділу пенсійного забезпечення УПФ України в Київському районі м. Харкова ОСОБА_5 , а тому він підпадає під дію п. «ґ» ст. 1 вищевказаного Закону.
Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень Закону України "Про амністію у 2016".
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави у сумі 395,48 грн.
Питання про вирішення долі речових доказів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, п. «ґ ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі п. «ґ» ст.1 Закон України "Про амністію у 2016" - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази: червоно-жовті мотки дроту у кількості 12 шт. залишити у розпорядженні ННЦ "ХФТІ".
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя