Справа № 149/2596/17
Провадження №1-кп/149/181/17
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
25.10.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000162, внесене до ЄРДР 25.03.2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмільника Вінницької області, проживаючого - АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, освіта вища, не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15.03.2017 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 в автомобілі "ВАЗ 21099", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому. На даному автомобілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впродовж вечора здійснювали поїздки містом Хмільник Вінницької області.

Близько 22:00 години 15.03.2017 року, ОСОБА_5 підвіз ОСОБА_4 до його місця проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та останній покидаючи автомобіль, випадково залишив свій мобільний телефон "Lenovo A1000", вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1016 від 28.09.2017 року, становить 1063,33 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 виявив мобільний телефон ОСОБА_4 на задньому сидінні автомобіля та діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що мобільний телефон належить ОСОБА_4 , незаконно заволодів ним, та розпорядився на власний розсуд, продав ОСОБА_6 за грошові кошти в розмірі 500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1063,33 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29.09.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладено угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, так як заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій як матеріального так і морального характеру він не має, з обвинуваченим ОСОБА_5 примирився. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_5 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілому ОСОБА_4 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_5 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65, 66, 185 КК України, ст.ст. 373, 374, 468,469,475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 29.09.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 395,48 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон моделі "Lenovo A1000", який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1