АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/340/18 Справа № 208/927/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000091 відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпродзержинськ,
який зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя не врахував ризики, наведені слідчим у клопотанні, та належним чином не дослідив клопотання та матеріали. Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги відомості про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, єдиним способом заробітку останнього є вчинення аналогічних злочинів. Також не надано належну оцінку можливості при обранні підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою чинити вплив на свідків даного правопорушення з метою зміни їх показань в судовому засіданні. Вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, а тому відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного дозволяє зробити висновок про те, що останній може змінити місце проживання. Крім того, не враховано, що ОСОБА_6 здійснював збут наркотичних засобів за місцем свого проживання, а тому, при обранні підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність за місцем свого мешкання.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25 квітня 2018 року з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що відповідно до клопотання слідчого ризики у вигляді можливості переховування від слідчого та суду, продовження злочинної діяльності перелічені, але у судовому засіданні не підтверджені. Крім того, не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12 січня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091.

28 лютого 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, що виразилось у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 15 січня 2018 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 15 січня 2018 року та 30 січня 2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2018 року; протоколом оперативної закупки від 29 січня 2018 року; протоколом добровільно виданих предметів від 29 січня 2018 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 30 січня 2018 року; висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України №1/8.6/528 від 02 лютого 2018 року.

Слідчий Кам`янського ВП ГУНП Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, та прийшов до висновку про наявність ризику у вигляді незаконного впливу на свідків. Втім, зазначені в клопотанні слідчого ризики у вигляді можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності не підтверджені. Також, слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше не судимий, згідно наданих матеріалів зареєстрований та мешкає разом з родиною.
Колегія суддів вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи апелянта про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для застосування до нього більш обтяжливого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4