Дата документу 21.11.2017

Справа № 334/6442/17
Провадження № 1-кп/334/685/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кулар, Усть-Янського району, Соха (Якутія) РФ, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, працевлаштованого вантажником ТОВ «Сільпо - Фуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
13.08.2015 Кунгурським районним судом Пермського краю за ч. 1 ст. 161 КК РФ (грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна) до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні супермаркету ТОВ «ТРАШ, магазин №9», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенко (Кремлівська), буд. 73, діючи повторно, підійшов до поличок з алкогольними напоями та поклав 3 пляшки горілки марки «Грин Дей» об`ємом 0,7 літрів вартістю 78 гривень 15 копійок до корзинки, після чого, продовжуючи свій злочинний намір переконавшись, що за його діями не спостерігають, за допомогою кусачок пошкодив пластикові антикрадійні пристрої які були вдягнені на вказану горілку, та поклавши дані пляшки за ремінь вдягнених на нього штанів направився до касової зони. Після чого, перетнувши касову зону та не заплативши за товар вийшов із приміщення супермаркету ТОВ «ТРАШ, магазин №9» розпорядившись їм на власний розсуд. Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , спричинив ТОВ «ТРАШ, магазин №9» матеріальну шкоду на загальну суму 234 грн. 75 коп., без урахування ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно викрав 3 пляшки горілки, в судовому засіданні ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надав суду письмову заяву, про розгляд справи без його участі, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 2 ст. 185 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, офіційно працевлаштований, свою вину в вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: кусачки та пластикові пристрої в кількості 3 шт., які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1