Справа №522/3812/17
УХВАЛА
Іменем України
04 грудня 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання прокурора, слідчим відділом ГУНП в АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 24.03.2016 за фактами викрадення транспортних засобів, їх незаконного переміщення через адміністративний кордон із Автономною Республікою Крим та незаконної перереєстрації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України.

Проведеним на даний час досудовим розслідуванням установлено факт незаконної перереєстрації транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», моделі «Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 , який на даний час зареєстрований за ОСОБА_4 , у зв`язку з чим 12.02.2016 винесено постанову про оголошення розшуку зазначеного транспортного засобу. В подальшому вказаний транспортний засіб було зупинено ініціатором розшуку.

21.03.2016 проведено огляд місця події - території подвір`я слідчого відділу Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області на якому знаходився автомобіль марки «Toyota», моделі «Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 . За результатами проведеного огляду вказаний транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 та ключі були вилучені.

22.03.2016 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу а також сам автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання до Національної гвардії України.

Відповідно до висновку Київського міського НДЕКЦ МВС України від 08.04.2016 № 19/111/12-6-165 ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 змінений в кустарних умовах шляхом видалення частини номерної панелі з первинними знаками номера кузова, та подальшим вварюванням на його місце, такої ж за розмірами частини панелі, з номером « НОМЕР_3 ». Встановити первинний номер кузова трас оологічними методами не представляється можливим».

Враховуючи те, що транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», моделі «Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля були об`єктом кримінально-протиправних дій, є доказом злочину та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у сторони кримінального провадження з боку обвинувачення виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення його збереження, із позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування, з наступних підстав.

Так, пунктом 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 98 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На даний час такими обставинами є факт незаконної перереєстрації вказаного транспортного засобу та зімни номеру кузова та двигуна, що підтверджується відповідним висновком експерта а також факт неможливості на даний час встановити його законного власника.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розсування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі та документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У даному випадку, невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, призведе до його втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, а також призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування на цій стадії кримінального провадження, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як накладення арешту на майно, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За умовами ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на вищевказане майно, яке за обставинами кримінального провадження може бути речовим доказом, з метою забезпечення його збереження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», моделі «Highlander», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від зазначеного автомобіля, з забороною їх відчуження, розпорядження та використання.

Копію ухвали про арешт майна направити слідчому, прокурору та зацікавленим особам.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

04.12.2017