печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що в провадженні слідчого відділу Печерського управління ГУ Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та викладених у ньому підстав просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

В провадженні слідчого відділу Печерського управління ГУ Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перебуваючи у невстановлених місці, з метою вчинення корисного, умисного кримінального правопорушення, а саме заволодіння шляхом обману чужим майном двохкімнатною квартирою АДРЕСА_2 , та на праві спільної сумісної власності зареєстрована на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20 липня 1993 року.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення було допитано в якості потерпілої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що є відповідний актовий запис №16714 та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

10 березня 2017 року ОСОБА_6 разом зі своєю донькою ОСОБА_7 звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про відкриття спадкової справи на квартиру померлого.

21 червня 2017 року під час оформлення свідоцтва про право на спадщину, з`ясувалося, що квартира АДРЕСА_3 , продана 27 листопада 2016 року ОСОБА_9 ОСОБА_10 . У договорі купівлі - продажу вказано, що квартира належить ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 18 лютого 2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 з реєстровим номером №634. Однак, за інформацією ОСОБА_11 він не посвідчував вказаного договору.

Відповідно до сформованої довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 жовтня 2017 року, номер інформаційної довідки: 100419496 вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована на ОСОБА_10 відповідно до договору купівлі продажу квартири серії НВА №727635 від 27 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , враховуючи викладене прокурор вказує на те, що об`єкт звернення є предметом кримінального правопорушення в розумінні ст. 98 КПК України, а отже є всі підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження майна, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, попередження його подальшого відчуження та забезпечення цивільного позову потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи викладене у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою збереження майна, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, попередження його подальшого відчуження та забезпечення цивільного позову потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовано, дійшов до висновку про те, що зазначене в клопотанні прокурора майно, на яке він просить накласти арешт, з метою збереження майна, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, попередження його подальшого відчуження та забезпечення цивільного позову потерпілого, як захід забезпечення кримінального провадження є доцільним, а отже, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 130, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1