Справа № 752/4438/18
Провадження №: 1-кп/752/1105/18
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
05.04.2018 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, який працює не офіційно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, без визначеного місця реєстрації та проживання на території Києва, раніше судимий:
29.04.1998 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК України на 2 роки позбавлення волі;
13.04.2007 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі;
15.10.2008 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;
03.04.2013 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України на 6 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 23.04.2016 року ухвалою Шираківського районного суду м. Дніпра,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
02.03.2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
03.04.2018 року судом винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити справу до судового розгляду по першій інстанції, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених ч. 2, 3 ст. 314 КПК України, немає.
Інші учасники судового провадження підтримали думку прокурора.
Заслухавши прокурора, думку всіх учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважаю, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Даний обвинувальний акт, враховуючи місце вчинення злочину, підсудний Голосіївському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення провадження у справі на даній стадії немає.
Разом з тим, суддя вважає, що надісланий до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, в порушення вимог вказаних вище вимог закону, в обвинувальному акті відсутні дані щодо визначеного місця проживання чи реєстрації обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні дані щодо наявності на його утриманні малолітніх дітей.
Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений повинні знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунутому в порядку, встановленому КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений повинні знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Європейський Суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9.10.2008 року зазначив, що у тексті п.п. а п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінекі проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий суд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яка стосується відповідних фактів, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції, п. 52).
В порушення вказаних вище вимог, викладені у обвинувальному акті ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення суперечать викладеній кваліфікації. Як вбачається із формулювання обвинувачення, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, почав переслідувати громадянку ОСОБА_6 , після чого, підійшовши до останньої впритул, різко наніс кулаком правої руки в область обличчя удар, при цьому лівою рукою взяв останню за шию, та діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, пред`явив вимогу передачі йому цінних речей, на що ОСОБА_6 почала чинити опір, на, що ОСОБА_3 наніс їй удар кулаком в область обличчя, в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на землю. В подальшому ОСОБА_3 , користуючись перевагою у фізичній силі, та не можливістю здійснення подальшого супротиву з боку ОСОБА_6 , черговий раз пред`явив останній вимогу передачі цінних речей. Після, цього ОСОБА_6 , з метою припинення вчинення відносно себе протиправних дій, дістала з належної їй сумки гаманець, при цьому ОСОБА_3 , перевіривши його вміст, відкрито викрав з нього грошові кошти в сумі 217 грн. 00 коп.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
На думку суду, в даному випадку має місце невідповідність фактичних обставин вчиненого злочину кваліфікації злочину, вчиненого ОСОБА_3 , зокрема, в кваліфікації дій обвинуваченого не знайшло свого відображення вказана в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення така ознака як застосування насильства, що не було небезпечним в момент заподіяння. Разом з тим, в кваліфікації дій обвинуваченого вказана кваліфікуюча ознака - повторність, проте у формулюванні обвинувачення така відсутня.
Вказане свідчить про неконкретність обвинувачення та позбавляє ОСОБА_3 права знати в чому саме його обвинувачують і відповідно належним чином здійснювати свій захист від такого обвинувачення.
Враховуючи наведене, а також вказівки апеляційної інстанції, у судді є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувальний акт складений з порушеннями вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, згідно яких під час кримінального провадження прокурор зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, норм КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Вказані суддею недоліки унеможливлюють призначення справи до судового розгляду та повинні бути усунуті прокурором у семиденний строк, який суддя вважає розумним та достатнім для виправлення допущенних недоліків.
Крім того, враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування було обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 05.04.2018 року, і прокурор просив суд продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте суд встановивши вказані вище недоліки, повертає обвинувальний акт на доооформлення, вважаю за доцільне продовжити обвинуваченому строк дії раніше обраного виду запобіжного заходу.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, який вчинив в період умовно-дострокового звільнення, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних тяжких злочинів проти власності, не має постійного місця реєстрації, проживає поза межами м. Києва та Київської області. За таких обставин, на думку суду, враховуючи, що повідомлена ОСОБА_3 підозра є обґрунтованою та на сьогодні продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості продовжити вчиняти аналогічні злочини, суд вважає, що продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суддя
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 (тридцять) діб до 04.05.2018 року включно.
Продовжений строк дії запобіжно заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 обчислювати з 5.04.2018 року.
Ухвала судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1