Справа № 461/6138/17
пр.№ 1-кс/464/3/18
У Х В А Л А
16 січня 2018 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова в особі судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и в:
04.09.17р. ОСОБА_3 звернувся із скаргою до суду на бездіяльність нач.відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та про зобов`язання прокурора Львівської області внести в ЄРДР заяву від 22 .08.17р. про скоєння злочину за ст. ст.375, 382 КК України відносно судді ОСОБА_6 . В скарзі зазначає, що суддя ОСОБА_6 прийняв рішення на користь працівника прокуратури з метою уникнення відповідальності за невиконання ухвал суду, що набрали законної сили, чим завдав збитків державі.
Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга до задоволенню не підлягає з наступних підстав.
22.08.2017 року ОСОБА_3 на особистому прийомі звернувся до прокурора Львівської області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення (текст заяви важко читабельний), але за змістом можна розуміти, що суддею Галицького суду м.Львова ОСОБА_6 21.08.17р. винесено завідомо неправосудне рішення, яке спричинило тяжкі наслідки, а саме: порушення ст.214 КПК України; що суддя прийняв рішення на користь працівника прокуратури з метою уникнення відповідальності за невиконання ухвал суду, що набрали законної сили, чим завдав збитків державі; вчинення злочинів суддею Лялюком систематичне, що потрібно в досудовому слідстві витребувати та дослідити судові справи по яких він приймав рішення. Просив внести в ЄРДР заяву про скоєння злочинів суддею ОСОБА_6 за попередньою кваліфікацією ч.2 ст. ст.375, ч.3 382 КК України.
Згідно п. 1 розділу 3 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» затвердженого Наказом ГПУ від 06.04.2016 № 139 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України тобто невідкладно або не пізніше 24 годин.

При цьому, норми ст.214 КПК України не містять визначення поняття приводів та підстав до початку кримінального провадження.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів та підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України № 1377 від 06.11.15 р., де зазначено джерела інформації про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (п.2), якими є: повідомлення осіб, які надходять до органу поліції або особи, уповноваженої здійснювати досудове розслідування; самостійно виявлені слідчим або іншою посадовою особою органу поліції з будь-якого джерела обставини кримінальних правопорушень; повідомлення осіб, які затримали підозрювану особу на місці вчинення кримінального правопорушення. Наведені у вищезазначеному нормативному акті джерела фактично і є приводами до початку кримінального провадження.

Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.
Підставами ж для внесення відповідних відомостей до ЄРДР є наявність у джерелі інформації про вчинені кримінальні правопорушення та інші події фактичних даних, що свідчили би про ознаки кримінального правопорушення.
Стаття 11 КК України зазначає, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Згідно вимог ОСОБА_3 викладених ним у скарзі, останній просить зобов`язати прокурора Львівської області внести в ЄРДР відомості за ч.2 ст. ст.375, ч.3 382 КК України.
Частиною 2 статті 375 КК України передбачено кримінальну відповідальність за постановлення суддею завідомо неправосудного рішення, вироку, ухвали або постанови, що спричинили тяжкі наслідки.
Відповідно до ч.3 ст.382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали або постанови, що набрали законної сили.
Пункт 1 Узагальненої практики ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» щодо «Проблемних питань, які виникають при розгляді скарг на окремі види бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування» ВССУ вказує, що під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналізуючи зазначені норми, слідчий суддя приходить до висновку, що фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР, що в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише заяви та повідомлення, які містять відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, у заявіОСОБА_3 не містяться обставини, об`єктивні дані, які вказують на фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретних подій злочинів (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Отже, за своїм змістом подана скаржником заява про вчинені кримінальні правопорушення від 22.08.17р. не є заявою про кримінальні правопорушення, оскільки в ній викладено власні міркування скаржника щодо вчинення правопорушень. Тому дана заява не може вважатись такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючисьп. 1 Узагальненої практики ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ст.ст.214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєння злочину, відповідно до заяви від 22 серпня 2017 року відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали буде проголошений 19 січня 2018 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1