Єдиний унікальний номер 341/1624/17
Номер провадження 1-кп/341/156/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано- Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, ,одруженого, на утримані одна неповнолітня дитина, віком до 16 років, одружений, з середньо-технічною освітою, не судимого, військовозобов`язаного,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, суд,-
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 працюючи у відокремленому підрозділі «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» на посаді слюсара з обслуговування устаткування електростанцій цеху теплопостачання, підземних комунікацій та гідроспоруд, 23 жовтня 2017 року о 20 годині заступив на роботу у нічну зміну. 24 жовтня 2017 року близько 00 години 30 хвилин, перебуваючи на території ВП «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», та прямуючи зі сторони котлотурбінного цеху до силосного складу на своє робоче місце, ОСОБА_5 побачив як двоє невстановлених слідством осіб переносили якісь предмети до розваленого приміщення колишньої їдальні.
Побачене зацікавило його і через якийсь час він, переконавшись, що поблизу нікого немає, пішов до розвалин колишнього приміщення їдальні, щоб подивитись, що саме носили туди невідомі йому особи. При цьому, він виявив серед розвалин 10 пластикових каністр ємністю по 20 л кожна, які були наповнені дизельним паливом і вирішив вчинити їх крадіжку. Тому, переконавшись, що поблизу нікого нема і за ним ніхто не спостерігає, переніс вказані каністри до силосного складу і заховав їх у кущах поблизу даного приміщення.
Після закінчення робочої зміни о 08 годині ранку 24 жовтня 2017 року ОСОБА_5 поїхав робочим автобусом додому, де взяв свій мікроавтобус «Fiat Scudo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 і близько 09 години цього ж дня повернувся до ВП «Бурштинська електрична станція» ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», щоб вивезти за межі станції підготовлені до крадіжки каністри з 200 л дизельного палива.
Продовжуючи свої злочинні дії, він залишив транспортний засіб на площадці біля прохідної і через контрольно-пропускний пункт зайшов на територію станції де, знаючи, що кожного дня у золо навантажувальному цеху вантажиться золою транспортні засоби, пішов до вказаного цеху, щоб за допомогою якогось транспортного засобу вивезти за межі станції підготовлені до крадіжки каністри з дизпаливом.
При цьому, біля золонавантажувального цеху він побачив сідловий тягач « SCANIA R4206», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом для перевезення сипучих вантажів, водій якого ОСОБА_6 у той час оформляв необхідні документи на вантаж.
ОСОБА_5 вирішив за допомогою вказаного транспортного засобу вивезти за межі станції каністри з дизпаливом, після чого, переконавшись, що водія автомашини та інших осіб поблизу немає і за його діями ніхто не спостерігає, відкрив дверцята ніші, яка знаходиться у задній частині напівпричепа, взяв зі схованки 10 пластикових каністр з дизельним паливом і по черзі переніс їх до сідлового тягача та заховав у вказаній ніші. Після цього він закрив дверцята ніші, закрутивши їх звичайним дротом і через контрольно-пропускний пункт вийшов за межі станції.
У подальшому, ОСОБА_5 зателефонував до водія сідлового тягача « SCANIA R4206» ОСОБА_6 , який не був обізнаний про його злочинні наміри та не усвідомлював про те, що у ніші керованого ним напівпричепа знаходиться викрадене дизпаливо, і під приводом необхідності зустрітись поцікавився чи той уже завантажився золою і чи виїхав за межі ВП «Бурштинська електрична станція» ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО». При цьому, ОСОБА_5 , маючи намір забрати викрадені каністри з дизельним паливом, повідомив ОСОБА_6 про те, що буде чекати на нього біля станції технічного обслуговування автомобілів у с. Задністрянське Галицького району, де й очікував останнього.
Таким чином, обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виїзді з території ВП «Бурштинська електрична станція» ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», на контрольно-пропускному пункті №1 сідловий тягач був оглянутий працівником охорони вказаного підприємства, який виявив у ніші задньої частини напівпричепа 10 каністр з дизельним паливом, про що повідомив своє керівництво та викликав на місце події працівників поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 намагався викрасти з території ВП «Бурштинська електрична станція» ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» 200 літрів дизельного палива на загальну суму 4404 гривні.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст.15,ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
Під час проведення досудового слідства 27 жовтня 2017 року в даному кримінальному провадженні між представником потерпілого та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст. 468, ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди представник потерпілого та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15,ч.1 ст. 185 КК України , істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали досудового розслідування і просить постановити вирок, яким затвердити вказану угоду і призначити обвинуваченому покарання, узгоджене між представником потерпілого і обвинуваченим в угоді про примирення, а долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та осудив свої дії.
Представник потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просив затвердити зазначену угоду.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.15,ч.1 ст. 185 КК України є правильною.
Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є: обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394,424 КПК України та відмова від здійснення прав , передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
А для представника потерпілого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину, інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення , на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявка клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому ОСОБА_5 роз"яснено і є зрозумілими.
У разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.1 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.15,ч.1 ст. 185 КК України , яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Суд вважає, що узгоджене обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, у виді штрафу в розмірі 1020 грн. буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Судом перевірено, що угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, , а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. 314,370,373,374,469,471,474-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 жовтня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000350.
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст.5,ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн .
Речові докази: 10 пластикових каністр ємкістю 20 л. кожна що знаходяться в камері зберігання речових доказів Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області підлягають поверненню Бурштинській ТЕС,як власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний, суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення :
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- представником потерпілого виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6, 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя:ОСОБА_1