АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6627/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/550/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2017 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 визнано винним та йому призначено покарання за ч. 1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.14, ч.1 ст.263 КК України - 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та на нього покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, асаме:

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 10 854, 56 гривень.

Не погоджуючись із вказаним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, і через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити новий вирок, яким відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_7 спеціальну конфіскацію у виді конфіскації мобільного телефону ТМ «НТС», imei: НОМЕР_1 у власність держави.

В обґрунтування посилається на те, що інкримінований злочин ОСОБА_7 вчинив за допомогою заздалегідь підшуканого та використаного засобу, а саме мобільного телефону ТМ «НТС», imei: НОМЕР_1 , який згідно вимог ст., ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає конфіскації у власність держави. Крім того, суд невірно вирішив долю речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
З аналізу вищезазначених вимог закону вбачається, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, яка була укладена відповідно до вимог глави 35 КПК, може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: 1) призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; 2) затвердження судом угоди в іншому кримінальному провадженні, ніж щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; 3) затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий. Наведений перелік підстав для оскарження прокурором вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є вичерпний.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, затверджуючи угоду між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості, врахував, що злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, є тяжким злочином. При цьому суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд призначив ОСОБА_7 узгоджену сторонами міру покарання.
Тобто, обов`язкові умови розгляду справи на підставі угоди про визнання винуватості в порядку ст. 474 КПК України, судом першої інстанції дотримано в повному обсязі, а саме, судом призначено покарання, узгоджене сторонами угоди, та затверджено угоду у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода може бути укладена.
Таким чином, діючий КПК України не передбачає можливості апеляційного оскарження зазначеного вище вироку з підстав, викладених прокурором в апеляційній скарзі. Однак, питання щодо закриття провадження з даних підстав належно не врегульовано КПК України, а отже реалізація права на закриття провадження підлягає регулюванню за аналогією закону.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 закрити з підстав, з яких воно не може бути оскаржено, згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді -