Справа № 761/2037/18
Провадження № 1-кс/761/1630/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника тимчасово вилученого майна ФОП ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду

м. Києва

клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_3 23 січня 2018 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29 лютого 2016 року, яке було вилучене 23 лютого 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 96831 гривня 00 копійок, які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ в Шевченківському районі Головного управління ДФС в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000027 від 29 лютого 2016 року.

23 лютого 2017 року слідчим СУ ФР ДПІ в Шевченківському районі Головного управління ДФС в м. Києві в кримінальному провадженні №0000027 від 29 лютого 2016 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено майно, а саме: грошові кошти в сумі 96831 гривня 00 копійок, які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29 лютого 2016 року, накладено арешт на вищевказане майно грошові кошти, яке було вилучене 23 лютого 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки прокурор обґрунтував своє клопотання, тим що вказане майно грошові кошти, належать ТОВ «М*ясторг» (), службові особи якого здійснюючи господарську діяльність із продажу м`яса курячого в період з січня 2015 року по квітень 2016 року ухилилися від сплати податків в особливо великих розмірах.
Зазначає, що вказане не відповідає дійсності, оскільки згідно листів ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС в м. Києві № 3583/І/26-58-17-01-13 від 30 березня 2017 року та №9706/10/26-58-12-01 від 20 липня 2017 року вбачається, згідно даних інформаційних систем ДФС заборгованість від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету у ТОВ «М*ясторг» () відсутня.
Крім того вказує, на те, що вилучене майно - грошові кошти, яке було вилучене 23 лютого 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 . Законність походження, яких підтверджується договором поставки від 16 січня 2017 року, видатковою накладною від 20 лютого 2017 року, видатковою накладною від 21 лютого 2017 року, видатковою накладною від 22 лютого 2017 року.
У зв`язку з чим вважає, що накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку АДРЕСА_1 є безпідставним, оскільки ФОП « ОСОБА_3 » немає ніякого відношення до ТОВ «М*ясторг» (), у органу досудового розслідування відсутні будь-які докази причетності ФОП « ОСОБА_3 » до кримінального провадження, не встановлено факту заподіяння шкоди, яка б подальшому була підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно має ознаки речових доказів. Проте, арештовані речі не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли та не містять слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ в кримінальному провадженні, не були набуті ФОП « ОСОБА_3 » кримінальним шляхом чи отримані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не можуть бути визнані речовими доказами.

Представник власника тимчасово вилученого майна ФОП ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі. Зазначив, що ФОП ОСОБА_3 жодного відношення до кримінального провадження №0000027 від 29 лютого 2016 року не має.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, зазначивши, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 29 лютого 2016 року триває. В даному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі ОСОБА_3 , підозру не оголошено, в ході досудового розслідування ОСОБА_3 був допитаний в якості свідка. Разом з тим, не було надано належних доказів щодо походження грошових коштів, які були у нього вилучені, а тому вказані грошові кошти підтверджують факт ухилення від сплати податків. Також прокурор зазначив, що на даний час необхідність у накладенні арешту на грошові кошти не відпала,оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває..

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника тимчасово вилученого майна ФОП ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна,представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ в Шевченківському районі Головного управління ДФС в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000027 від 29 лютого 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України.

23 лютого 2017 року слідчим СУ ФР ДПІ в Шевченківському районі Головного управління ДФС в м. Києві в кримінальному провадженні №0000027 від 29 лютого 2016 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та, серед іншого, вилучено майно а саме: грошові кошти в сумі 96831 гривня 00 копійок, які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 , на яке ухвалою слідчого судді від 28 березня 2017 року за клопотанням прокурора, було накладено арешт. Накладаючи арешт на майно, а саме грошові кошти в сумі 96831 гривня 00 копійок, прокурором в клопотанні про накладення арешту на майно, та відповідно слідчим суддею в ухвалі про накладення арешту від 28 березня 2017 року, вказано, що грошові кошти, які були виявлені та вилучені 23 лютого 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 32 належать ТОВ «М`ясторг» ().
Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження,серед яких є арешт майна.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав,свобод та законних інтересів осіб, а також умов,за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року

(справа №761/10273/17 , провадження №1-кс/761/6475/2017) було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29 лютого 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України, накладено арешт на майно, яке було вилучене 23 лютого 2017 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та, серед іншого, вилучено майно а саме: грошові кошти в сумі 96831 гривня 00 копійок, які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 .
Як визначено в ухвалі слідчого судді від 28 березня 2017 року, арешт на вищевказане майно накладено з урахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження, що на переконання слідчого судді, стало достатніми підставами для арешту зазначеного у клопотанні майна, яке було вилучене під час проведення обшуку 23 березня 2017 року.

При цьому в ухвалі слідчого судді про арешт майна від 28 березня 2017 року слідчим суддею вказано, що грошові кошти, які було вилучено 23 лютого 2017 року під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 32, в сумі 96831 гривня 00 копійок належать ТОВ «М`ясторг» () та зазначено мету такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а саме збереження речових доказів, проте у вказаній ухвалі не викладені підстави відповідно до положень ст.170 КПК України.

Проте, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано суду доказів на підтвердження того, що вказані грошові кошти належать саме ТОВ «М`ясторг»,а не ФОП ОСОБА_3 , отримані ФОП ОСОБА_6 злочинним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення,є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди.

З наданих заявником документів, вбачається що майно, на яке накладено арешт, а саме грошові кошти, отримані ФОП ОСОБА_3 у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, що вбачається з договору поставки від 16 січня 2017 року, видаткової накладної від 20 лютого 2017 року, видаткової накладної від 21 лютого 2017 року, видаткової накладної від 22 лютого 2017 року, копії яких додані до матеріалів клопотання.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Під час судового розгляду встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, у кримінальному провадженні №0000027 від 29 лютого 2016 року нікому з службових осіб ТОВ «М`ясторг», ФОП ОСОБА_3 не повідомлено про підозру, стосовно них не здійснюється досудове розслідування, версія органу досудового розслідування про те, що грошові кошти, зазначені в ухвалі про арешт майна, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст.86 КПК України доказами.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту грошових коштів,які належать ФОП ОСОБА_3 на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання та представником володільця тимчасово вилученого майна у судовому засіданні, тоді як прокурором не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ФОП ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником ФОП ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ФОП ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170,171,173,174,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29 лютого 2016 року задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 29 лютого 2016 року, ухвалою слідчог о судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року (справа №761/10273/17, провадження №1-кс/761/6475/2017) на майно, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 , а саме : грошові кошти в сумі 96 831 (дев`яносто шість тисяч вісімсот тридцять одна) гривня 00 коп.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1