В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2017 за № № 0000063 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

в с т а н о в и в :
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 20.11.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.
Так, прокурор та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 205-1 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що ОСОБА_5 , в липні 2017, в денний час доби, перебуваючи у місті Києві, поблизу Дарницької площі, на майданчику ресторану МакДональдс, який розташований за адресою: м. Київ проспект Гагаріна 2 А, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, усвідомлюючи, що його дії будуть мати злочинний характер, з метою отримання грошової винагороди в розмірі 500 гривень, вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою, дії якої були направлені на досягнення злочинного умислу, а саме: внесення в документи, які подаються для проведення реєстрації юридичної особи, а саме: ТОВ «Оргскло» () завідомо неправдивих відомостей та з подальшим використанням статутних та реєстраційних даних з метою ведення незаконної фінансово-господарської діяльності.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав копію паспорту НОМЕР_2 виданого Голосіївським РУ ГУ УМВС України в м. Києві 14.06.2011 року, копію реєстраційного номера облікової карти податків НОМЕР_1 , невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка на підставі цих документів виготовила невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка на підставі цих документів виготовила Статут ТОВ «Оргскло» () відповідно до якого ОСОБА_5 зазначений, як єдиний засновник Товариства.

В подальшому, в невстановлений слідством час, поблизу Дарницької площі, на майданчику ресторану МакДональдс, який розташований за адресою: м. Київ проспект Гагаріна 2 А, за попередньою змовою з невстановленим слідством особою, ОСОБА_5 підписав Статут Товариства, в який були внесені неправдиві відомості, щодо наміру здійснення господарської діяльності, а саме:

- у п. 6.1 зазначено, що утворено статутний капітал товариства у розмірі 350000 грн., з яких 100%, тобто 350000 грн. ніби-то належить ОСОБА_5 , які фактично ОСОБА_5 до статутного капіталу Товариства не вносив;

На час підписання Статуту ТОВ «Оргскло» (), ОСОБА_5 розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Оргскло» (), оскільки ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи, домовились про те, що засновником та керівником буде ОСОБА_5 і він в подальшому до діяльності ТОВ «Оргскло» () не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Оргскло» () будуть займатись інші особи.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив всі необхідні дії щодо державної реєстрації суб`єкта господарської діяльності та, відповідно, став засновником та керівником юридичної особи ТОВ «Оргскло» () шляхом подачі державному реєстратору документів, в яких містилися завідомо неправдиві відомості та які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Так, після проведення державної реєстрації, ОСОБА_5 , отримав фактичне право на керівництво фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Оргскло» (), але не мав наміру на його використання, оскільки зареєстрував вказане підприємство на прохання невстановленої особи та за грошову винагороду підписав документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації ТОВ «Оргскло» ().

Водночас, ОСОБА_5 діючи як засновник ТОВ «Оргскло» () відповідності до ст. 67 Конституції України, розділу третього Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 16, 47, 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), Закону України від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», будучи уповноваженим виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції по керівництву вказаним підприємством, розпорядженню його майном та коштами, відповідальним за організацію та ведення бухгалтерського і податкового обліку, за повноту нарахування і своєчасність сплати до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів), не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності, з метою надання вигоди третім особам та прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки, виступила співзасновником ТОВ «Оргскло» () згідно реєстраційних документів.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, оскільки він вчинив внесення в документи завідомо неправдивих відомостей, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 20.11.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 205-1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 (вісім тисяч п`ятсот тисяч) гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

С у д д я : ОСОБА_1