Справа №639/1207/18.
1-в/639/330/18.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23 травня 2016 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення. Крім того, на його утриманні перебуває бабуся 1940 року народження, цивільна дружина з дитиною 2015 року народження.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 підтримав внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.82 КК України, оскільки доводи клопотання є формальними, поведінка засудженого під час відбування покарання не свідчить про його виправлення та наявність підстав для застосування вимог ст. 82 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 засуджений вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23 травня 2016 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку від 23.05.2016 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.02.2016 по 20.06.2017 року, в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 10.02.2016 року, кінець строку відбування покарання 30.03.2019 року На момент розгляду клопотання засуджений відбув 3 роки 5 місяців 21 день призначеного строку покарання, невідбута частина строку покарання складає 1 рік 9 днів.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.02.2016 року. За час тримання у Харківській установі виконання покарань (№27) режим тримання не порушував. До праці не залучався, характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. Інших характеризуючи його особу даних суду не надано.

Також суд бере до уваги той факт, что раніше ОСОБА_5 був засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01.2011 р. за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі та був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2014 р. на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 8 днів.

За час умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 неодноразово вчиняв злочини, за що і був засуджений 10.02.2016 р. Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, а також вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23 травня 2016 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_4 раніше надавалася передбачена законом пільга стосовно його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, але, звільнившись на підставі ст. 81 КК України з місць позбавлення волі, він на шлях виправлення не став та неодноразово вчинив тяжкі умисні злочини.

Враховуючи наведене, а також тяжкість вчинених злочинів, формальність клопотання засудженого, відсутність даних про його позитивну поведінку та ставлення до праці за місцем відбуття покарання, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Доводи засудженого стосовно наявності у нього на утриманні непрацездатних осіб не заслуговують на увагу, оскільки першочерговою умовою для застосування, зокрема, ст.. 82 КК України є саме поведінка засудженого під час відбування покарання, а не інші обставини, які не мають відношення до відбування ним покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1