Справа № 171/2003/17
В И Р О К
Іменем України
10 листопада 2017 року

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове кримінальне провадження № 0001281 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, громадянин України,

має професійно-технічну освіту, одружений, має на

утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Н а початку серпня 2017 (більш точної дати в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим), приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував на території фельдшерсько-акушерського пункту Нивотрудівської сільської ради за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Єлизаветпілля. вул. Садова, 4, де побачив будівлю підвалу, у якому помітив два металеві кутники 100x100x10 мм довжиною по 2 м кожен, які використовувалися в якості опорної конструкції перекриття будівлі підвалу. У вказаний час і місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме двох металевих кутників 100x100x10 мм довжиною по 2 м кожен. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, обкопав краї двох металевих кутників 100x100x10 мм довжиною по 2 м кожен, які виступали назовні будівлі підвалу та витяг їх назовні, після чого таємно, умисно, із корисливих мотивів викрав вищевказані два металеві кутники 100x100x10 мм довжиною по 2 м кожен та з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав майнової шкоди виконавчому комітету Нивотрудівської сільської ради на загальну суму 856.47 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що щороку він прибирає біля фельдшерсько-акушерського пункту у с. Єлизаветпілля, у серпні 2017 року він також косив там траву, в землі побачив металеві кутники, вирішив їх викрасти, що і зробив, здав на металобрухт. У вчиненому розкаюється, має намір відшкодувати шкоду. Просив застосувати до нього амністію та звільнити від відбування покарання.

Суд, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та його бажання не досліджувати інші докази по справі, те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, те, що він раніше не судимий, перебуває у шлюбі, має на утриманні дітей.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого амністії, оскільки обвинувачений має неповнолітню дитину.

Обвинувачений підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.

Відповідно до п."в"ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно дост.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно дост.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Досліджуючи матеріали, що характеризують обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має неповнолітнії дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Таким чином є підстави для застосування амністії до обвинуваченого, обмежень що застосування амністії не встановлено, тому суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого амністію та звільнити останнього від призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 200 громадських робіт.

На підставі п.«в»ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору, та направити представнику потерпілого.

Суддя -