Номер провадження 11-кп/788/559/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/10556/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 17 травня 2017 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення та перебування в установах попереднього ув`язнення для участі в судових розглядах кримінальних проваджень у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та прийняти нове рішення, оскільки суд першої інстанції безпідставно не зарахував йому в строк відбування покарання час перебування в установах попереднього ув`язнення як особи, яка відбуває покарання, для участі в судових розглядах кримінальних проваджень на підставі п. «ґ» ч.5 ст.72 КК України.

16.11.2016 до Ковпаківського районного суду м. Сум надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за вироком Апеляційного суду Сумської області від 28.12.2011, а також час перебування в слідчих ізоляторах для участі в судових розглядах кримінальних проваджень щодо перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, а також за нововиявленими обставинами з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 17.05.2017 вказане клопотання було задоволено частково та зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 26.08.2009 до 17.05.2012 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в іншій частині клопотання було відмовлено, оскільки на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахуванню підлягає лише строк попереднього ув`язнення, в той час як засуджений просив зарахувати строк перебування ним у слідчих ізоляторах після набрання вироку відносно нього законної сили.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, а також просив скасувати судове рішення через недотримання судом першої інстанції вимог КПК України в частині порушення правил територіальної підсудності та призначити новий розгляд в Конотопському міськрайонному суді Сумської області, доводи захисника ОСОБА_10 , яка підтримала в повному обсязі вимоги засудженого, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Сумської області від 28.12.2011, а також час перебування в установах попереднього ув`язнення для участі у судових розглядах кримінальних проваджень на підставі п.«ґ» ч.5 ст.72 КК України.

Задовольняючи частково вказане клопотання засудженого та приймаючи рішення про зарахування ОСОБА_9 у строк відбування покарання час лише попереднього ув`язнення за вироком суду з 26.08.2009 до 17.05.2012 включно, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк перебування в слідчих ізоляторах після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, а тому і не підлягає зарахуванню із розрахунку, визначеного ч.5 ст.72 КК України.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та відповідають вимогам кримінального закону.

Так, згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п.«ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження вироком Апеляційного суду Сумської області від 28.12.2011 ОСОБА_9 був засуджений за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 і ч.2 ст.194, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому майна. При цьому, засудженому початок строку покарання було ухвалено вважати з 26.08.2009, а оскільки вказаний вирок апеляційного суду набрав законної сили 17.05.2012, то саме цей період часу є попереднім ув`язненням та саме він підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015). Таке рішення й було прийнято судом першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що в строк відбування покарання повинен бути зарахований також і строк його періодичного перебування в слідчих ізоляторах протягом 2013-2017 років для участі в інших провадженнях, а також з перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, то вони не можуть бути прийнятими до уваги через їх необґрунтованість, оскільки п.«ґ» ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015) передбачає зарахування строку перебування особи (яка відбуває покарання) в установах попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді іншого кримінального провадження та виключно у строк попереднього ув`язнення, що є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили (ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

Як було зазначено вище, вирок Апеляційного суду Сумської області від 28.12.2011 набрав законної сили 17.05.2012, і в цей же день закінчився строк попереднього ув`язнення в межах того кримінального провадження, а подальше перебування ОСОБА_9 в установах попереднього ув`язнення як особи, яка вже почала відбувати покарання, для участі в інших провадженнях, в тому числі і за нововиявленими обставинами, не включається у строк попереднього ув`язнення та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015).

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_9 про порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності при розгляді його клопотання, то колегія суддів вважає їх також необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, незважаючи на те, що місцем фактичного відбування покарання цього засудженого дійсно є ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)», останній утримується в умовах ДУ «Сумський слідчий ізолятор» виключно за його бажанням приймати безпосередню участь в судових засіданнях у розглядах інших проваджень, відкритих за його клопотаннями (заявами) судами першої інстанції та їх перегляді апеляційною інстанцією, що є його невід`ємним правом.

При цьому, колегія суддів, виходячи з принципу розумності і доцільності, строку розгляду судових справ, невизначеності на теперішній час термінів подальшого перебування ОСОБА_9 в умовах Сумського СІЗО і повернення його до місця відбування призначеного покарання, а також з метою максимального забезпечення прав і законних інтересів засудженого, вважає, що розгляд клопотання останнього було здійснено судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться слідчий ізолятор, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

З аналогічних підстав не підлягають задоволенню і доводи засудженого ОСОБА_9 про передачу даного провадження для розгляду до Конотопського міськрайонного суду Сумської області, який здійснює розгляд його клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 28.12.2011.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування судового рішення, як про це постановлено питання ОСОБА_9 , ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні вимоги засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 17 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4