Провадження 1-кп/487/39/13
Справа 487/479/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2013 Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді -Разумовської О.Г., при секретарі - Юрчак Я.І., за участю прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва- Прохорчук, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

який народився в с. Веселіново Вознесенського району Миколаївської

області, громамадянина України, освіта неповна середня, неодруженого,

не працюючого, зареєстрованого в Миколаївській області в АДРЕСА_1, який мешкав в АДРЕСА_8,

раніше не судимого, -

- у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,

який народився в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина

України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, зареєстро-

ваного в АДРЕСА_7, який мешкав в

АДРЕСА_2, раніше судимого:

22.07.2011 р. Южнинським міським судом Одеської області за ч.1 ст. 185

КК України, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений

з випробуванням терміном 3 роки, -

- у скоєнні злочина, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2012 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись на подвір ї домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_9, побачив мобільний телефон „Самсунг С 3550", що належить ОСОБА_3, після чого у нього виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_3, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_3, а саме- вказаний мобільний телефон, заподіявши матеріальний збиток на суму 729 грн. Після цього, утримуючи майно при собі, ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, близько 01 години 30 хвилин 18 листопада 2012 року, ОСОБА_1, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2, побачив мобільний телефон „Самсунг С 3322", що належить ОСОБА_4, після чого у нього виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_4, таємно викрав належне їй майно - вказаний мобільний телефон, заподіявши їй матеріальний збиток на суму 797 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 15 листопада 2012 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4, вчинили примінальне правопорушення при наступних обставинах. Знаходячись у вказаний час в зазначеному місці у ОСОБА_1 виник злочинний умисел на заволодіння ноутбуком „Леново Джи 575", що належить ОСОБА_5, після чого ОСОБА_1 повідомив про свій намір ОСОБА_2, на що останній погодився, та почав відволікати увагу потерпілого в той час, коли ОСОБА_1 відкрито, без застосування фізичного насилля, заволодів вказаним ноутбуком, що належить ОСОБА_5, чим була заподіяна матеріальна шкода на суму 4000 грн. Після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_1, утримуючи майно при собі, з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину визнав повністю. Суду показав, що 26.10.2012 р. об 11 годині він, знаходячись на подвір ї домоволодіння по АДРЕСА_9, побачив мобільний телефон „Самсугн С 3550", що належить ОСОБА_3, та таємно викрав його і розпорядився ним на свій розсуд. Крім того, 18.11.2012 р., близько 01 години 30 хв, він знаходився в кв. 6 по вул. Фалєєвська, де побачим мобільний телефон „Самсунг С 3322", що належить ОСОБА_4, та, скориставшись відсутністю уваги з її боку, викрав цей телефон та розпорядився ним на свій розсуд. Крім того, 15.11.2012 р., приблизно о 20 год, він разом з ОСОБА_2 знаходились в АДРЕСА_4, де він вирішив заволодіти ноутбуком „Леново Джи 575", що належить ОСОБА_5, та почав кивати головою на ноутбук ОСОБА_2, на що той зрозумів, що треба взяти ноутбук, та був згоден, і кивнув йому головою. ОСОБА_2 почав відволікати увагу потерпілого в той час, коли він відкрито, без застосування фізичного насилля, заволодів цим ноутбуком, і вони втекли з місця скоєння злочину та розпорядились викраденим на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину визнав частково. Суду показав, що 15.11.2012 р., приблизно о 20 год, він разом з ОСОБА_1 знаходились в АДРЕСА_4, де ОСОБА_1 заволодів ноутбуком ОСОБА_5. Він не знав, що ОСОБА_1 збирається викрасти ноутбук. Коли ОСОБА_1 йому подавав знаки головою, він не зрозумів, що він бажає. Він не бачив, як ОСОБА_1 брав ноутбук. І тільки на вулиці він побачив, що з куртки ОСОБА_1 виглядає ноутбук. Він спитав ОСОБА_1, що це таке, і він повідомив, що викрав ноутбук. Він спитав ОСОБА_1, а що йому буде за це, і той відповів, що він продасть ноутбук, а гроші вони поділять між собою.

Однак вина обвинувачених підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила, що 18.11.2012 р. вона знаходилася у ОСОБА_4, та прийшли ОСОБА_1 з ОСОБА_2, вони разом спілкувалися, а коли ОСОБА_1 пішов, вони побачили, що зник мобільний телефон ОСОБА_4.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що 26.10.2012 р. об 11 годині ОСОБА_1 знаходився на подвір ї домоволодіння по АДРЕСА_9, та таємно викрав належний йому мобільний телефон „Самсунг С 3550", чим заподіяв йому збиток на суму 729 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що 18.11.2012 р. близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_1 знаходився в АДРЕСА_2, та таємно викрав належний їй мобільний телефон „Самсунг С 3322", чим заподіяв їй збиток на суму 797 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 15.11. 2012 р. він знаходився біля воріт свого дома по вул. Корабелів, і, так як він є інвалідом, то він не міг піднятися до своєї квартири, і попросив ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проходили близ дому, допомогти йому та підняти на другий поверх. Вони допомогли йому, а потім в подяку стали вживати алкогольні напої. Потім ОСОБА_1 різко став кричати на нього, грубо розмовляти та сказав, щоб він не дивився в його сторону. Потім він різко вийшов з квартири, і він побачив, що нема йогго ноутбука. Він дуже злякався. ОСОБА_2 сидів рядом, і він міг бачити, як ОСОБА_1 взяв ноутбук. Крім того, вони між собою перглядувалися.

Згідно протоколу впізнання вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як тих осіб, які 15.11.2012 р. викрали його ноутбук (а.с. 27-32).

Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених в інкримінованих їм злочинах доведена повністю, і їх дії суд кваліфікує наступним чином: дії обвинуваченого ОСОБА_1 - за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, та за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб; дії обвинуваченого ОСОБА_2 -за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно. Суд вважає за доцільне виключити із обвинувачення ОСОБА_1 ч.1 ст. 185 КК України, оскільки вважає її зайвою,оскільки дії обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України включають в себе вчинення обвинуваченим обох крадіжок, та додаткової кваліфікації не потрібно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини, які пом'якшують покарання, а саме , що обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе винним та щиро розкаявся у скоєному.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених, є скоєння злочину щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані, та особами, що перебувають у стані алкогольного сп яніння

А також суд враховує дані про особи обвинувачених: ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, характеризується задовільно; ОСОБА_2 характеризується задовільно, вчинив даний злочин після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст. 71 КК України, а обвинуваченому ОСОБА_1 -покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_3 у розмірі 729 грн, підлягає задоволенню згідно ст. 1166 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 370 ,371,374 КПК України , суд

З А С У Д И В

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі,

за ч 2 ст. 186 КК України -4 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково прєднати невідбуту частину покарання за вироком Южнинського міського суду Одеської області від 22 липня 2011 року і остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим залишити чинним -тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченим обчислювати з 18 листопада 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 729 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.

СУДДЯ О. Г. Разумовська