Справа №478/1684/17 15.11.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Казанківського району Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000591.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисники ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14.00 год. 25 грудня 2017 року.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Узагальнені доводи апелянтів.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм кримінального процесуального кодексу України.
Вказує на те, що копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 вручено 28.10.2017 р. о 14.51 год., на порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, не вручено копій матеріалів кримінального провадження, якими досудове розслідування обґрунтовує своє клопотання про застосування до нього запобіжного заходу.
Апелянт, вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження існування ризику того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від слідства та суду, у матеріалах провадження відсутні показання свідків цього, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, жодних даних про наміри ОСОБА_5 змінити місце мешкання стороною обвинувачення не надано.
На думку апелянта, досудовим розслідуванням не надано доказів того, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, пов`язану із застосуванням насильства відносно потерпілих.
Захисник ОСОБА_7 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 не містить, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 177 КПК України, прав підозрюваного.
Зазначає, що слідчим, в порушення вимог ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, не надано слідчому судді підтвердження того, що підозрюваному вручені копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, документи на обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу надані лише в судовому засіданні.
Слідчий суддя, під час судового засідання відмовив стороні захисту у наданні трьох годин для ознайомлення з копіями матеріалів, якими обґрунтовувалась необхідність застосування запобіжного заходу.
Посилаючись на п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. апелянт, вважає, що не перевірення слідчим суддею відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копій клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання), є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, про що зазначається у даному листі.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, 25.10.2017 р. о 01.00 год. маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з іншими особами, приїхали до домоволодіння ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, підозрюваний та інші особи, , з метою унеможливлення встановлення їхніх осіб, одягли засоби маскування рукавички, а ОСОБА_5 також за допомогою коміра светру та капюшону закрив половину обличчя та почали стукати у вхідні двері будинку.
ОСОБА_9 відчинив двері, підозрюваний ОСОБА_5 разом з іншими особами, здійснили напад на ОСОБА_9 із застосуванням насильства, а саме схопили останнього за руки, заламали руки за спину та повалили ОСОБА_9 на підлогу. З метою попередження перешкоджання їх діям з боку потерпілого ОСОБА_9 , його зв`язали. З метою отримання відомостей про місце знаходження грошових коштів, почали наносити йому предметом, схожим на спортивну біту та ногами удари в область голови. Внаслідок отриманих ударів у ОСОБА_9 виникли тілесні ушкодження. ОСОБА_5 та інші особи заволоділи належними ОСОБА_9 грошовими коштами в сумі 4000 грн., бензопилою марки «Foresta», акумулятором від автомобіля марки «Atomik», мобільним телефоном марки «Samsung». Викраденим майном розпорядились за власним розсудом.
25.10.2017 р. до ЄРДР за № 0000591 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
27.10.2017 р. ОСОБА_5 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивуючи своє клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, вчинивши інші кримінальні правопорушення, пов`язане із застосуванням насильства відносно потерпілого.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що підтверджується даними протоколів огляду місця події від 25.10.2017 р., обшуку від 27.10.2017 р. автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 25.10.2017 р., копією гарантійного талону на телефон, наданого потерпілим ОСОБА_9 з якого встановлено марку, модель та ІМЕІ телефону, а за протоколом затримання ОСОБА_5 , під час особистого обшуку якого, виявлено та вилучено рукавички сірого кольору та мобільний телефон марка, модель та ІМЕІ якого співпадали із викраденим у ОСОБА_9 , слідчий суддя з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у якому він підозрюється, відсутності у підозрюваного офіційних джерел прибутку та сім`ї (дружини, дітей), дійшов висновку про існування таких ризиків, як можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційних скарг захисників, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 25.10.2017 р. за місцем скоєння кримінального правопорушення на території домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , де, в ході огляду було зафіксовано обстановку на місці події, виявлено плями бурого кольору, вилучено чотири сліди папілярних узорів пальців рук, пластиковий хомут, яким зв`язували руки потерпілого, обшуку від 27.10.2017 р. на території Авторинку за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104, під час якого в автомобілі марки ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучено полімерні джгути (хомути) в кількості 24 шт. та дерев`яну біту червоного кольору, допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.10.2017 р.; а також копією гарантійного талону на телефон, наданого потерпілим ОСОБА_9 , з якого встановлено марку, модель та ІМЕІ викраденого у потерпілого телефону, протоколом затримання ОСОБА_5 , під час особистого обшуку якого, виявлено та вилучено рукавички сірого кольору та мобільний телефон марка, модель та ІМЕІ якого співпали із викраденим у ОСОБА_9 телефоном та інші матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .
Вказані докази досліджені слідчим суддею та на них є посилання в ухвалі.
Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який є умисним, вчиненим у співучасті з іншими особами, із залученням транспортного засобу, з використанням засобів маскування та зв`язуванням потерпілого, що може свідчити про підготовку до вчиненні інших злочинів, підозрюваний не має постійних джерел доходу, не має сім`ї (дружини, дітей), що свідчить про відсутність достатніх стримуючих факторів, які виключали можливе залишення ним місця мешкання та переховування від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, не забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.
Та обставина, що підозрюваний не має судимостей, має постійне місце мешкання, за яким позитивно характеризується, з огляду на характер, вид та встановлені слідством обставини можливого вчиненого ОСОБА_5 злочину, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Доводи апелянтів про невручення підозрюваному ОСОБА_5 копій матеріалів, якими обґрунтовуються необхідність застосування запобіжного заходу спростовуються даними матеріалів судового провадження, відповідно яким і підозрюваний і захисник несвоєчасно, але отримали копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу.
Посилання захисника ОСОБА_7 на інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки він не дає офіційного тлумачення норм закону. Судові рішення, відповідно до ст. 9 КПК України, приймаються лише на підставі норм матеріального і процесуального права, а судовими рішеннями, якими керується суд при ухваленні рішень є тільки ті, які ухвалені Верховним Судом України у випадках, передбачених ч. 2 ст. 455 та ч. 2 ст. 456 КПК України.
Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає і апелянтами в апеляційних скаргах не наведено, а тому апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3