Справа № 344/679/18
Провадження № 1-кс/344/307/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000026 від 03.01.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обгрунтування якого покликався на те, що 30.12.2017 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийшли в більярдний клуб "Dinaris", що по вул. Чорновола, 30, в м. Івано-Франківську, щоб зіграти в більярд. За домовленістю останніх, оплачувати гру буде особа, яка програє в більярд. 31 грудня 2017 року, близько 02 год., після зіграної партії в більярд, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 присіли за барну стійку, де замовили випивку та спілкувалися із адміністратором більярдного клубу та барменом. В ході спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, причиною якого стала оплата за гру в більярд. ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати умови їх попередньої домовленості, запропонував ОСОБА_6 здійснити оплату за надані послуги закладом, а саме за гру в більярд. Однак потерпілий ОСОБА_6 відмовився здійснювати оплату, оскільки він був переможцем їхньої спільної більярдної партії. В ході словесного конфлікту ОСОБА_4 , обурившись на слова ОСОБА_6 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 . Від отриманого удару ОСОБА_6 впав зі стільця, на якому сидів за барною стійкою, на підлогу. ОСОБА_4 схопив стілець, на якому сидів ОСОБА_6 та діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наніс два удари стільцем ОСОБА_6 в ділянку голови. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, вдавленого перелому черепа, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Після вчинення злочину, ОСОБА_4 залишив більярдний клуб, а потерпілому ОСОБА_6 працівниками більярдного клубу було викликано таксі, на якому він поїхав по місцю свого проживання.

Як зазначається у клопотанні, 16 січня 2018 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили відносно клопотання, вказавши на безпідставність наведених у ньому ризиків, зважаючи на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та місце роботи, позитивні характеристики з місця роботи, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у скоєному. Просили обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, встановлено наступне.

Матеріалами клопотання встановлено, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, вища освіта, раніше не судимий.

Можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: а саме показанням потерпілого ОСОБА_6 свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений проти життя та здоров`я особи, відносяться до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, однак наявність підстав, що існують ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування, можливість впливати на потерпілих та свідків, не доведено в судовому засіданні.

Проте, враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, представлені дані про наявність місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло з 22.00 год. по 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. На переконання слідчого судді саме цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ч.4 ст. 194 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати житло з 22.00 год. по 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та при цьому покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють до 17 березня 2018 року включно.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 18 січня 2018 року.