печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000048, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.06.2012 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 03.07.2014 від відбування невідбутої частини покарання на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію в 2014 році»;

- 31.07.2015 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- на час ухвалення даного вироку засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
04.01.2017 ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу ТЦ «Оушен Плаза» у денний час доби за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 178, побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 та завів із ним розмову, під час якої останній запросив ОСОБА_5 придбати алкогольні напої та разом вжити поблизу магазину «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 165.

В подальшому, в процесі спільного розпиття придбаних на кошти ОСОБА_6 та на його запрошення алкогольних напоїв у ОСОБА_5 виник злочинний умисел відкрито заволодіти цінними речами та грошовими коштами ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите заволодіння майном та грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 провести останнього до його місця мешкання ( АДРЕСА_2 ), яке заздалегідь у нього дізнався.

В подальшому, з корисливих спонукань, з метою протиправного відкритого заволодіння чужим майном та грошовими коштами, ОСОБА_5 , 04.01.2017, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в ліфтовій кабіні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно натиснувши в кабіні ліфта на панелі кнопку восьмого поверху, піднявся на восьмий поверх із ОСОБА_6 , замість четвертого поверху, де мешкав потерпілий. Далі ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення для унеможливлення супротиву ОСОБА_6 застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме наніс удар рукою по голові останньому, чим заподіяв фізичного болю, в результаті чого ОСОБА_6 впав на підлогу.

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, повторно відкрито заволодів чужим майном, належним ОСОБА_6 , а саме вихопив із зовнішньої кишені його верхнього одягу: мобільний телефон марки «Леново» IMEI НОМЕР_1 , вартістю 1 990,00 грн., із сім-картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , посвідчення водія, серії ВАЕ, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 «Сузукі» реєстраційний номер НОМЕР_5 , банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_6 , банківську картку «ОщадБанку» № НОМЕР_7 , банківську картку «ОщадБанку» № НОМЕР_8 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_9 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. та 200 доларів США (по курсу НБУ станом на 04.01.2017 становить 5 438,00 грн.), чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10 тис. 428 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Так, вказав, що 04.01.2017 на зупинці громадського транспорту неподалік станції метро «Либідська» познайомився з ОСОБА_6 та вони почали пазом вживати алкогольні напої, після чого направились за місцем проживання ОСОБА_6 , де на виході з ліфту він вдарив ОСОБА_6 та викрав у нього грошові кошти, банківські картки, документи, мобільний телефон. Не оспорював переліку, виду, вартості викраденого майна. Зазначив, що після затримання добровільно повернув банківські картки та документи потерпілого, проте іншими речами встиг розпорядитися для власних потреб. Вказав, що у скоєному щиро кається, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 04.01.2017 їхав додому та трохи випив, після чого на зупинці громадського транспорту познайомився із ОСОБА_5 , який попросив у нього сигарету. Вони розговорилися та вирішили випити за знайомство, пили у дворі, неподалік місця його проживання. Після спільного розпивання алкоголю разом сходили на пошту та отримали посилку, після чого пішли до будинку потерпілого. Приїхали на 8 поверх та він, виходячи із ліфту, відчув удар ззаду, від якого впав та покотився вниз. ОСОБА_5 підбіг до нього, забрав телефон та портмоне, в якому були грошові кошти в сумі 3 000 грн. та 200 доларів США, водійське посвідчення, техпаспорт, пенсійне посвідчення матері, банківські картки. Він добре запам`ятав грабіжника та під час проведення впізнання одразу впізнав ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 вказала, що її запросили працівники поліції для участі в якості понятої в проведенні огляду затриманої особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Огляд проводився в кабінеті слідчого, де знаходився чоловік в темних брюках і синій куртці ОСОБА_5 . Вказана особа добровільно видала декілька банківських карток та мобільний телефон. Свідок зазначила, що після проведення слідчої дії вона ознайомилась із протоколом та посвідчила, що в ньому все було зазначено вірно, претензій до протоколу, в тому числі щодо вилучених речей, вона не мала.

Свідкові для огляду надано судом протокол огляду від 10.01.2017, після чого свідок підтвердила, що той самий протокол, який складався за її участю, в ньому все відповідає дійсним обставинам, в протоколі наявний її підпис.

Свідок ОСОБА_9 вказав, що 05.01.2017 виїжджав в складі слідчо-оперативної групи на виклик за адресою АДРЕСА_2 , де заявник повідомив про те, що раніше незнайомий чоловік, з яким вони напередодні познайомились та разом вживали спиртні напої, коли вони знаходились в ліфті будинку вдарив кулаком в обличчя заявника та із зовнішньої кишені куртки забрав його особисті речі: грошові кошти в сумі 3 000 грн. та 200 доларів США, мобільний телефон, якісь документи. Після того він з оперативним працівником Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 залучили понятих та провели огляд місця події: піднялись на 8 поверх будинку, де залишалась іграшка, яку потерпілий купив своїй дитині. У учасників слідчої дії не було зауважень щодо її проведення чи складання протоколу.

Свідок ОСОБА_10 зазначив, що є старшим оперуповноваженим Печерського УП ГУ НП в м. Києві, на початку січня 2017 року здійснював виїзд за адресою АДРЕСА_2 , потерпілий заявив про злочин та розповів про обставини вчинення злочину, надав прикмети злочинця вище середнього зросту, світле волосся, та зазначив, що може його впізнати. У чоловіка була кров на голові, від удару чи від падіння, з проханням викликати швидку допомогу не звертався.

Факт та обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджуються і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_6 від 05.01.2017, яким зафіксовано, що 04.01.2017 приблизно о 21-00 год. на 8-му поверсі 4-го під`їзду буд. №145/1 особа шляхом нанесення удару по голові відкрито заволоділа мобільним телефоном Леново, картками, особистими документами та грошовими коштами потерпілого /т. 2 а. м. 9/;

- протоколом огляду місця події від 10.01.2017, яким зафіксовано огляд ОСОБА_5 , який на запитання слідчого чи має він при собі речі, здобуті злочинним шляхом, видав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , пластикові банківські картки, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 . З приводу виданих речей пояснив, що вказане майно разом з телефоном Леново 04.01.2017, перебуваючи на 8-му поверсі будинку АДРЕСА_2 викрав у ОСОБА_6 без застосування до нього насильства /т. 2 а. м. 28-34/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.01.2017, відповідно до якого потерпілий впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 04.01.2017 приблизно о 18-00 год., перебуваючи на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_2 відкрито викрала мобільний телефон марки Леново, банківські картки, документи та грошові кошти /т. 2 а. м. 39-42/;

- протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 24.03.2017, відповідно до якого за участю ОСОБА_6 відтворено обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення 04.01.2017 за адресою АДРЕСА_2 /т. 2 а. м. 208-226/.

Суд визнає недопустимим доказом показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині пояснень, які надавались потерпілим ОСОБА_6 при виїзді слідчо-оперативної групи на місце вчинення злочину з огляду на вимоги ч. 7 ст. 97 КПК України, відповідно до якої у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження. Поряд із тим, суд приймає як належні докази вказані показання в частині здійснення виїзду групи слідчо-оперативної групи на місце вчинення злочину за повідомлення потерпілого ОСОБА_6 , проведення ними огляду місця події.

Недопустимості інших доказів судом не встановлено.

Надані обвинуваченим, потерпілим, свідками показання в цілому узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами.

На підставі означеного, дослідивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за результатами судового розгляду дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, та вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного злочину доведена.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд не враховує зазначену в обвинувальному акті обставину вчинення злочину в стані алкоголного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання, оскільки як вбачається з вивчених в судовому засіданні матеріалів, огляд ОСОБА_5 на стан сп`яніння не проводився, інших достатніх доказів для відповідного висновку немає.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується формально позитивно, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, має середню освіту не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

На підставі зазначених даних, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи винного, суд надходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, відсутні підстави для застосування при призначенні покарання ст. ст. 69, 75 КК України, а тому необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України на строк чотири роки.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні злочину, подія якого мала місце до винесення відносно нього вироку 31.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області, покарання за даним злочином має бути призначено із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, та з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого із застосуванням принципу часткового складання покарань

При врахуванні попереднього ув`язнання слід врахувати положення ст. 72 КК України.

При цьому оскільки вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2017 ухвалено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вказаний вирок суду набрав законної сили 01.07.2017, то строк попереднього ув`язнення з 01.02.2017 по 01.07.2017 включно слід здійснювати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015, а строк попереднього ув`язнення з 02.07.2017 слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18.05.2017.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні, питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом частково складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2017, у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання 01.02.2017, зарахувавши до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року зарахування строку попереднього ув`язнення з 01.02.2017 по 01.07.2017 включно здійснювати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18.05.2017 року зарахування строку попереднього ув`язнення з 02.07.2017 здійснювати з розрахунку день за день.

Речові докази у справі: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобусерії НОМЕР_4 «Сузукі», банківську картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 , банківську картку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому за належністю.

Цивільний позов у справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1