АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1786/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/1188/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників-адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 06 березня 2017 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених за ч.2 ст.309 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, не одружений, який має неповнолітню дитину, з неповною середньою
освітою, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 08 червня 2015 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1
ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі із
застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком
2 роки, -
засуджений за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 червня 2015 року, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, працюючий водієм-експедитором ТОВ «Майстер-плюс», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше
судимий:
- 01 листопада 2012 року Дзержинським районним
судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року
позбавлення волі;
09 серпня 2016 року Ленінським районним судом
м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року
позбавлення волі, -
засуджений за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 09 березня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
Вироком встановлено, що ОСОБА_9 , діючи узгоджено, за попередньою змовою зі ОСОБА_10 , 07 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом хімічних реакцій за допомогою раніше придбаних ними інгредієнтів, незаконно виготовили без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований.

Після цього ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_10 , увібрали 20 мл вказаної рідини та розподілили у 3 медичні шприци, з яких два з градуйованою шкалою до 6 мл та один до 10 мл. Надалі ОСОБА_9 з ОСОБА_10 з метою незаконного зберігання виготовленої ними наркотичної речовини без мети збуту, розлили отриманий внаслідок хімічної реакції особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломки, у 3 полімерних пляшки та залишили їх для зберігання у приміщенні кухні за місцем свого мешкання. Потім ОСОБА_9 вжив частину виготовленого ними наркотичного засобу і, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичного засобу, у групі з ОСОБА_10 став незаконно зберігати виготовлений наркотичний засіб вдома за місцем проживання.

08 грудня 2015 року, о 00 годин 15 хвилин, співробітниками поліції за вказаною адресою в ході обшуку в приміщенні кухні виявлено та вилучено 3 полімерні пляшки, з яких дві пляшки об`ємом 1,5 л. та одна пляшка об`ємом 0,5 л. з рідиною коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, маса якого у перерахунку на суху речовину, у кожній пляшці, становила 3,7758 грама, 1,8573 грама, 1,5088 грама, 2 лікарських шприца об`ємом 6 см кубічних з речовиною рожевого кольору, яка містить у своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб, а саме: опій ацетильований маса якого у кожному шприці становить 0,0106 грама, шприц об`ємом 10 см кубічних з прозорою речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме опій ацетильований маса якого у шприці становить 0,0033 грама, 1 металева миска червоного кольору з малюнком з нашаруванням речовини коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,1086 грама.

В апеляційних скаргах:

-обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_10 зазначає, що, на його думку, доказ, який суд взяв в основу вироку, а саме протокол обшуку є недопустимим, оскільки показання понятого ОСОБА_13 суперечать показанням свідка ОСОБА_14 , а другий понятий не був допитаний.

Крім того, вказує на порушення його права на захист, а саме: не ознайомлення із матеріалами справи та встановлення графіку ознайомлення, не задоволення клопотань про виклик свідків, порушення під час вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та відкриття матеріалів кримінального провадження - матеріали справи не були прошиті та пронумеровані. Також, обвинувачений ОСОБА_10 просить застосувати до нього Закон України «Про амністію»;

-захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу апелянт зазначає, що доказ, який суд взяв в основу вироку, а саме протокол обшуку від 08 грудня 2015 року є недопустимим, оскільки вилучені в ході обшуку предмети не були відкриті ОСОБА_10 і не можуть бути використані як докази, поняті не мали при собі документів, що посвідчують їх особу, як під час проведення обшуку так і в суді. Крім того, вказує, що в судовому засіданні понятий ОСОБА_13 не міг пояснити де проходив обшук та які предмети були вилучені;

-обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у зв`язку з недоведеністю обвинувачення, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою та однобічність судового слідства, невідповідність призначеного судом покарання, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що, на його думку, вирок суду ґрунтується на суперечливих, неналежних та недопустимих доказах, оскільки в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.309 КК України; слідча дія обшук проведена без дозволу слідчого судді. Крім того, вказує на порушення його права на захист, а саме: не ознайомлення із матеріалами справи та встановлення графіку ознайомлення.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених та захисників, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину та правова кваліфікація їх дій ґрунтуються на доказах, які були належним чином досліджені під час судового розгляду, і їм дана оцінка відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах про недоведеність обвинувачення, спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції у встановленому кримінальному процесуальному порядку, і їм дана належна правова оцінка.

Обвинувачені в суді першої та апеляційної інстанції підтвердили, що вони дійсно вживали наркотики ОСОБА_9 з 2002 року, виготовляючи їх сам іноді дома, інгредієнти вдома не зберігав, все викидав, а ОСОБА_10 став вживати близько півроку, купуючи наркотики на Центральному ринку м.Харкова. 07 грудня 2015 року ОСОБА_9 наркотики вдома не виготовляв, а ОСОБА_10 вживав наркотичні засоби напередодні, знайшовши на вулиці шприц з наркотичним засобом. Вилучені під час обшуку шприци, наркотичні засоби та предмети для їх виготовлення їм не належать.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не заперечували факт вживання наркотичних засобів, але заперечували факт їх виготовлення в квартирі, де вони проживали.

Крім того, суд першої інстанції навів у вироку докази, які свідчать про доведеність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Доводи апеляційних скарг про те, що доказ, який суд взяв в основу вироку - протокол обшуку є недопустимим, оскільки проведений без дозволу слідчого судді, показання понятого ОСОБА_13 , який не міг пояснити де проходив обшук та які предмети були вилучені, суперечать показанням свідка ОСОБА_14 , а другий понятий не був допитаний, поняті не мали при собі документів, що посвідчують їх особу, а вилучені предмети не були відкриті, а тому не можуть бути використані як докази, є безпідставними, оскільки суд обґрунтовано визнав протокол обшуку належним і допустимим доказом та дав йому оцінку, у сукупністю з іншими доказами, і визнав цей доказ достовірним.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із даних протоколуобшуку від 08 грудня 2015 року, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 02 грудня 2015 року (т.1 а.с.36), та копія якої під час обшуку була вручена та отримана ОСОБА_10 , про що він власноручно зазначив у протоколі обшуку, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні кухні виявлено та вилучено 3 полімерні пляшки, з яких дві пляшки об`ємом 1,5 л. та одна пляшка об`ємом 0,5 л. з рідиною коричневого кольору, 2 лікарських шприца об`ємом 6 см кубічних з речовиною рожевого кольору, шприц об`ємом 10 см кубічних з прозорою речовиною, пачка таблеток «ацетилсалициловой кислоты» в кількості 7 шт., 2 металевих тарілки з нашаруванням речовини коричневого кольору, металева каструля із залишками рослинної речовини схожої на зерна маку, марля, в яку завернута речовина схожа на зерна маку, також виявлено та вилучено 4 відрізка липкої стрічки зі слідами пальців рук, вилучені з полімерних пляшок, які визнано в якості речових доказів. Під час проведення даної слідчої дії були присутні поняті, особи, яких були встановлені, про що вони власноручно зазначили в протоколі обшуку (т.1 а.с.37-47, а.с.105-106).
Це спростовує доводи апеляційних скарг про проведення обшуку без дозволу слідчого судді та про відсутність під час проведення обшуку документів, які посвідчують особи понятих.
Із показань свідка ОСОБА_13 , який був понятим під час проведення зазначеної слідчої дії, убачається, що у грудні 2015 року, пізно ввечері, дату та час не пам`ятає, проводився обшук у двох кімнатній квартирі на першому поверсі, яка розташована поруч із райвідділом поліції, адресу зараз не пам`ятає. Коли вони разом із працівниками поліції зайшли у квартиру, то там були двоє чоловіків - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , їх матір перебувала у другій кімнаті. Працівник поліції ознайомив господаря квартири із рішенням суду на проведення обшуку, роз`яснив їх права. ОСОБА_17 та ОСОБА_18 перебували у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, нічого не пояснювали. Обшук проводився у присутності ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Під час обшуку були виявлені та вилучені медичні шприці з рідиною, полімерні пляшки з рідиною, на кухні була велика кількість забруднених каструль, в тому числі із маковими зернами. В квартирі стояв специфічний запах ацетону. Фактичні данні зазначені в протоколі викладені об`єктивно, учасники слідчої дії не мали зауважень до їх змісту.

Що ж стосується доводів апеляційних скарг про те, що понятий ОСОБА_13 не міг пояснити де проходив обшук та які предмети були вилучені, то колегія суддів відмічає, що це пов`язано з тривалим проміжком часу між проведенням слідчої дії та допитом свідка в суді.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги захисника про не встановлення в суді особи понятого ОСОБА_13 , який не надав документи, що посвідчують його особу, оскільки згідно журналу судового засідання від 06 червня 2016 року, в судовому засіданні було оголошено перерву та перенесено допит свідка ОСОБА_13 на наступне судове засідання, оскільки він не мав при собі належних документів, які підтверджують його особу, а в судовому засіданні 16 червня 2016 року було належним чином встановлено особу свідка ОСОБА_13 і він був допитаний (т.2 а.с.105-109, 119-122).

Що ж стосується доводів апеляційних скарг про те, що в суді не був допитаний другий понятий, то колегія суддів відмічає наступне, що відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України, суд ухвалює рішення на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду.
Показання свідка ОСОБА_13 є стабільними в ході досудового розслідування та судового розгляду, і узгоджуються з іншими об`єктивними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_21 встановлено, що вона є сусідкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мешкає на 3 поверсі будинку, а вони на першому, прямо під її квартирою. Останні три роки постійно відчуває з їх квартири їдкий запах ацетону, як у під`їзді , так і у своєму санвузлі. У серпні 2015 року вона зверталася з мешканцями будинку із колективною скаргою до правоохоронних органів на ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які незаконно виготовляють наркотичні засоби.

Аналогічні показання надані свідком ОСОБА_22 .

Із показань свідка ОСОБА_23 убачається, що він працює слідчим Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, 08 грудня 2015 року, на підставі ухвали слідчого судді, слідчо-оперативна група прибула для проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Ніхто двері квартири не відчинив, через що оперуповноважений переліз через вікно, а він з двома понятими пройшли у двері квартири. У квартирі знаходилися два брати ОСОБА_24 та їх матір, їм була зачитана ухвала слідчого судді на проведення обшуку у квартирі. В ході обшуку на кухні були виявлені шприці з рідиною, миска, каструля із залишками рідини, марля з маковими зернами, пляшки з рідиною. У квартирі стояв різкий запах ацетону. При цьому ОСОБА_16 пояснював, що він виготовив наркотичний засіб ацетильований опій та вони разом із братом його вжили, розказував де купив всі інгредієнти та пояснював сам процес виготовлення наркотичних засобів. ОСОБА_15 розказував, що з 2002 року вживає наркотичні засоби. В цей день він вжив опій, виготовлений братом та ліг спати. За постановою прокурора було проведено освідування ОСОБА_24 , які знаходилися у стані наркотичного сп`яніння. Після проведення досудового розслідування ОСОБА_24 було вручено повідомлення про підозру.

Висновками освідування ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 08 грудня 2015 року, встановлено, що вони особи перебували у стані наркотичного сп`яніння (т.1 а.с.62, 64).

Висновками судово-наркологічних експертиз від 19 січня 2016 року встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був встановлений діагноз: синдром залежності від опіоідів, потребують лікування від наркоманії, протипоказань не мають (т.1 а.с.147, 150).

Висновками судово-хімічних експертиз від 29 грудня 2015 року та 30 грудня 2015 року встановлено, що:

-об`єкти, доставлені на дослідження, у своєму складі містять: нашарування коричневого кольору на поверхні металевої миски - особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину становить 0,1086 грам; рідина в пляшках коричневого кольору, містять у своєму складі особливо небезпечний засіб концентрат з макової соломи, маса якого у перерахунку на суху речовину, у кожній пляшці, становила 3,7758 грама, 1,8573 грама, 1,5088 грама; нашарування коричневого кольору на поверхні металевої каструлі, металевої миски синього кольору, ватного тампону, містять у своєму складі опійний алкалоїд-морфін, масу якого неможливо визначити через малу кількість, інші безбарвна рідина 303,0 мл, речовина рослинного походження масою 1061,9 грам, таблетки наркотичних, психотропних, інших речовин не містять (т.1 а.с.68-71);

-надана на дослідження рідина в шприцах, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0106 грам, 0,0106 грам, 0,0033 грам. Нашарування на внутрішній поверхні шприца, містить у своєму складі опійний алкалоїд морфін (т.1 а.с.100-102).

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 18 грудня 2015 року встановлено, що сліди пальців рук, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 08 грудня 2015 року, залишені відбитком середнього пальця правої руки, особою, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 (т.1 а.с.77-96).

Із показань свідка ОСОБА_14 , яка є матір`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вбачається, що в ніч з 07 грудня 2015 року на 08 грудня 2015 року, у той час коли вона та її два сини відпочивали, у їх квартиру через вікно на кухні вдерлися працівники поліції, які провели у квартирі протиправно обшук, при цьому її одразу вигнали на вулицю, а тому що відбувалося у квартирі вона не бачила. ОСОБА_14 заперечує проти того, що її сини ОСОБА_25 та ОСОБА_26 незаконно виготовляють та зберігають наркотичні засоби для особистого споживання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про критичне відношення до показань свідка ОСОБА_14 , оскільки вони є суперечливими та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , висновками експертиз, та іншими доказами по справі.

Цими доказами суд повно і об`єктивно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який їх засуджено. Їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг про неповноту та однобічність судового розгляду, недоведеність вини, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Що ж стосується доводів апеляційних скарг про те, що вилучені в ході обшуку предмети не були відкриті ОСОБА_10 і не можуть бути використані як докази, про порушення під час вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та відкриття матеріалів кримінального провадження, а саме - матеріали справи не були прошиті та пронумеровані, то вони є необґрунтованими, оскільки згідно протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 27 січня 2016 року, ОСОБА_10 був наданий в підшитому та пронумерованому стані 1 том матеріалів досудового розслідування, про що підозрюваним ОСОБА_10 було власноручно підтверджено (т.1 а.с.177-178).

Доводи обвинувачених про, начебто, порушення їх права на захист, а саме: не ознайомлення із матеріалами справи та встановлення графіку ознайомлення, також перевірено.

Обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після ухвалення вироку 06 березня 2017 року за їх заявами була надана можливість ознайомлення із матеріалами справи, однак кожного разу вони ознайомлювалися із 5 аркушами справи.

Ухвалами судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 червня 2017 року та 09 червня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були встановлені графіки ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т.2 а.с.297-300), однак обвинувачені відмовилися від подальшого ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про навмисне затягування процесу ознайомлення.

Такі дії обвинувачених не дають колегії суддів підстав вважати, що їх право на захист було порушено.

Що ж стосується доводів апеляційних скарг про не задоволення клопотань про виклик свідків, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки як вбачається із журналу судового засідання від 21 листопада 2016 року, прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_27 , який є свідком обвинувачення, але обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти цього та просив викликати свідка у судове засідання (т.2 а.с. 196-197), інших клопотань про виклик свідків стороною захисту заявлено не було.

Крім того, колегія судів відмічає наступне, що відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, технічного звукозапису судового засідання стороною захисту не було реалізовано право на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань щодо непричетності та невинуватості у вчинені злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про застосування до нього Закону України «Про амністію» задоволенню не підлягає, оскільки положеннями п.е ч.1 ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за ч.2 ст.309 К України, а саме до таких осіб належить ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про невідповідність призначеного покарання є безпідставними.

До такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинувачених, із яких вбачається, що вони з 2015 року перебувають на обліку у лікаря нарколога внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності, потребують примусового лікування, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, ОСОБА_10 працює, а ОСОБА_9 не працює, мають постійне місце проживання, за яким характеризуються негативно, ОСОБА_9 має неповнолітню дитину та страждає на хронічне захворювання, раніше судимі і знову вчинили злочин, а ОСОБА_9 в період іспитового строку, що свідчить про їх стійку антисоціальну спрямованість.

Відповідно до вимог ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, визнано вчинення злочину особою, що перебувала у стані, викликаному вживанням наркотичного засобу.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в межах санкції статі, за яку їх визнано винуватим, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 06 березня 2017 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року) зарахувати в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі:

- ОСОБА_9 з 12 січня 2016 року по 20 червня 2017 року;

- ОСОБА_10 з 06 березня 2017 року по 20 червня 2017 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: