Справа № 303/4890/17
Провадження № 1-кп/303/578/17
Рядок стат. звіт. - 18
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту
28 вересня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 19.06.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 19.06.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та пояснив, що такий відповідає вимогам закону, підстав для його повернення прокурору немає.
Обвинувачений не заперечив проти призначення судового розгляду, але пояснив, що він є безграмотним, немає ніякої освіти, ні читати ні писати не знає взагалі. Крім того, він не зовсім добре володіє українською мовою, його рідна мова є угорська. Під час досудового розслідування йому правова допомога не надавалася, ніхто йому адвоката не забезпечував, перекладача при проведенні слідчих дій також не було. Що саме зараз відбувається і за що його повинні судити, йому не зрозуміло.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.
Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд приходить до такого висновку.
Пунктом 3 частини третьої ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Право на захист захисника забезпечується, зокрема, нормами КПК, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. 49, 52 КПК), визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок порушення права особи на захист (ст. 87 КПК), особливості реалізації права на відмову від захисника (ст. 54 КПК), можливість підготовки до захисту від нового (ст. 338 КПК) або від додаткового обвинувачення (ст. 339 КПК), здійснення судового провадження за відсутності захисника як підставу для скасування судового рішення (п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК).
Також необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки не призначення захисника за умови його обов`язкової участі під час досудового розслідування ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист. Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад; щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, з моменту встановлення цього факту.
Відповідно до ст. 29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою (не можуть розуміти мову або вільно нею розмовляти), право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК, у тому числі ст. 68 КПК.
Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 немає освіти, не знає ні читати ні писати, в достатній мірі не володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження.
За таких обставин, в силу ст. 52 КПК України, участь захисника в даному провадженні є обов`язковою.
Незважаючи на це, під час досудового розслідування кримінального провадження обвинуваеному ОСОБА_6 не було забезпечено ні захисника ні перекладача, що є грубим порушенням його прав на захист.
З огляду на статті 109, 291 КПК, у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, повинні міститися відомості про залучення захисника та про відкриття йому матеріалів досудового розслідування, але з наданого до суду реєстру у цьому кримінальному провадженні, протягом досудового розслідування процесуальної дії та рішення із залучення захисника обвинуваченому не приймалося, відкриття матеріалів досудового розслідування захиснику не здійснювалось, що у контексті частин 1, 12 ст. 290, статей 9, 87 вказаного Кодексу, ще на стадії підготовчого засідання ставить під сумнів допустимість зібраних у кримінальному провадженні поза участю захисників доказів.
Вищевказані недоліки обвинувального акту унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушують право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п. «с» частини третьої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої імплементовано у ст. 20 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, розгляд кримінального провадження, за відсутності захисника обвинуваченого, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 2, 3, 7, 8, 9, 91, 110, 291, 293, 314, 369, 370, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 19.06.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1