Справа №472/811/17 04.10.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника СГ ЗАТ « Миколаївське» та ПП АФ « Перспектива» адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.08.2017 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ГУНП в Миколаївській області про арешт майна.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги .
Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.08.2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити заступнику начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ГУНП в Миколаївській області у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.08.2017 року частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ГУНП в Миколаївській області та накладено арешт на майно:
- комбайн зернозбиральний «КЗС-11 Дніпро-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який належить ПП АФ «Перспектива» (Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородка, вул. Островського, 14);
__________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/490/17 слідчий суддя : ОСОБА_5
категорія: арешт майна доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
- самоскид вантажний ЗИЛ-ММЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 1986 року випуску, який належить СГ ЗАТ «Миколаївське» (Миколаївська область, Веселинівський район, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26);
- самоскид вантажний САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який належить СГ ЗАТ «Миколаївське» (Миколаївська область, Веселинівський район, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26).
Арештоване майно залишено на місці проведення огляду місця події поблизу с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області та зобов`язано прокурора та слідчого на протязі 48 годин з часу оголошення ухвали провести відповідні процесуальні слідчі дії з арештованим майном.
Заборонено власникам арештованого майна, а саме: ПП АФ «Перспектива» та СГ ЗАТ «Миколаївське» у будь-який спосіб відчужувати вищевказане арештоване майно.
Узагальнені доводи апелянта.
На обґрунтування апеляційних вимог, щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що слідчим суддею при накладенні арешту на майно третіх осіб не враховано відсутність підстав і мети накладення арешту, не з`ясовано, що власники майна не причетні до неправомірних дій, не враховано, що ні власникам майна ні іншим особам не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Також, не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна.
Вважає, що в клопотанні не достатньо обґрунтовано, що майно на яке накладено арешт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, неконкретизовано які слідчі дії повинні бути проведені з ним.
Також достовірно не доведено існування права користування земельними ділянками за ОСОБА_6 ,, яка є заявником в кримінальному провадженні.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
31.08.2017 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області звернувся заступник начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області з клопотанням погодженим з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_7 про арешт майна.
Приймаючи рішення про часткове задоволення вказаного клопотання, слідчий суддя зазначив, що спірні земельні ділянки належать особам, які не є потерпілими в даному кримінальному провадженні, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні будь якою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Вказує, що підставою для застосування арешту майна є необхідність проведення процесуальних слідчих дій із майном, що є речовими доказами, а саме з тимчасово вилученою технікою та її збереження.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
В письмовому клопотанні прокурор та апелянт просять розглянути апеляційну скаргу представника СГ ЗАТ « Миколаївське» та ПП АФ « Перспектива» адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.08.2017 року в порядку письмового провадження.
У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.
Розглянувши зазначену апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження слідчим суддею було частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ГУНП в Миколаївській області та накладено арешт на майно належне СГ ЗАТ « Миколаївське» та ПП АФ « Перспектива», а саме:
- комбайн зернозбиральний «КЗС-11 Дніпро-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який належить ПП АФ «Перспектива» (Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородка, вул. Островського, 14);
- самоскид вантажний ЗИЛ-ММЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 1986 року випуску, який належить СГ ЗАТ «Миколаївське» (Миколаївська область, Веселинівський район, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26);
- самоскид вантажний САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який належить СГ ЗАТ «Миколаївське».
Разом з тим, рішення слідчого судді, як вважає колегія суддів, не в повній мірі відповідає нормам КПК України.
Так, згідно ч.3 ст. 131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор, звертається з клопотанням.
Як вбачається з матеріалів провадження, ані слідчим, ані прокурором не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення даного кримінального провадження.
Більш того, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що на час розгляду клопотання встановлено відсутність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні будь - якою особою визначеного у витязі з кримінального провадження кримінального правопорушення.
Доводи апелянта, щодо того, що слідчим, прокурором не було доведено, що власники майна чи посадові особи СГ ЗАТ «Миколаївське» та ПП АФ «Перспектива» будь - яким чином причетні до неправомірних дій або їм, чи будь - яким іншим особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, або, що є обґрунтовані підстави вважати, що будь-кому буде повідомлено про підозру знайшли своє підтвердження матеріалами кримінального провадження.
Також, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27.02.2016 р.) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим, зі змісту клопотання, матеріалів провадження, як і доводів, висловлених прокурором у суді першої інстанції, не вбачається, що органом досудового розслідування в суді першої інстанції доведено, що вищезазначене майно, належне СГ ЗАТ «Миколаївське» та ПП АФ «Перспектива» про арешт якого ставиться питання, підпадає під критерії, визначені в ст.98 КПК України, зокрема: не обґрунтовано в достатній мірі, що воно є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення на собі зберегло, і які інші відомості можна отримати за його допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані під час проведення його огляду.
Погоджується апеляційний суд і з доводами апеляційної скарги в тій частині, що слідчим суддею не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, яка зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати окрім правових підстав для арешту майна, ще й наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Наклавши арешти на майно, яке належать вказаним суб`єктам підприємницької діяльності слідчий суддя не дотримався вимог щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності, що може мати наслідком заподіяння майнових та репутаційних збитків.
На думку колегії суддів, не доведено органом досудового слідства й існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1ст.170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, не містять матеріали провадження й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи власників вищезазначеного майна, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.
Колегія суддів вважає, що існує можливість без накладення арешту на вище вказане майно, провести всі слідчі дії під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а клопотання слідчого, обґрунтовано лише загальними судженнями про те, що майно відповідає ознакам речового доказу без ретельної перевірки на відповідність даного майна критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Крім того, як вбачається з кримінального провадження вантажні автомобілі ЗИЛ-ММЗ р. н. НОМЕР_2 та САЗ 3507 р.н. НОМЕР_2 , що належать СГ ЗАТ «Миколаївське» тільки знаходились на узбіччі поля та ніяких дій направлених на вчинення самоправства не вчиняли. До того ж, як вбачається з матеріалів кримінального провадження СГ ЗАТ « Миколаївське» та ПП АФ«Перспектива» уклали договори на надання сільськогосподарської техніки, даних, що дії даних підприємств були направленні на вчинення самоправства матеріали кримінального провадження не містять.
За таких обставин ухвала слідчого судді не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 406,407,409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника СГ ЗАТ « Миколаївське» та ПП АФ « Перспектива» адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.08.2017 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ГУНП в Миколаївській області про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ГУНП в Миколаївській області про арешт майна.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: