Справа № 591/483/17
Провадження № 1-кп/591/193/17
У Х В А Л А

06 жовтня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі колегії суддів

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

захисників адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Вказане кримінальне провадження перебуває у провадженні Зарічного районного суду м. Суми з 27 січня 2017 року.

01 вересня 2017 року ухвалою колегії суддів продовжено дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою на строк до 24 години 27 жовтня 2017 року включно.

06 жовтня 2017 року в судовому засіданні захисник ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про зміну відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики за ст. 177 КПК України не підтверджуються, доказів незаконного впливу на свідків немає, всі докази у справи давно зібрані, а тому відсутній ризик їх знищення. Захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 не має наміру переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та не збирається скоювати нові злочини. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для тримання під вартою, при цьому захисник послався на практику Європейського Суду з прав людини. Захисник вважає, що прокурор не довів неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, а дружина обвинуваченого ОСОБА_11 офіційно винаймає квартиру в м. Суми. Захисник просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на нічний час доби із покладенням обов`язків на обвинуваченого, що буде йому дозволяти працювати та утримувати двох малолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника.

Прокурор та представник потерпілої особи заперечували проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що раніше суд встановив наявність ризиків, які стали підставою для обрання особі запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження дії вказаного запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Суд, розглянувши клопотання захисника, заслухавши учасників процесу, вважає за необхідне прийняти наступне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжних заходів, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд вважає, що на даний час є передчасним вирішення питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт, так як існує ризик втечі обвинуваченого, оскільки ряд факторів, на які захисник не звертає уваги у своєму клопотанні, підтверджують цей ризик.

Зокрема, суду не надано доказів про наявність у ОСОБА_9 законних джерел заробітку, постійного місця роботи, та не надано доказів наявності у нього міцних соціальних зв`язків, які б могли гарантувати виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків щодо явки до суду.

Суд приймає до уваги посилання захисника на те, що дружина обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі договору оренди винаймає житло у м. Суми.

Однак при цьому суд звертає увагу на ту обставину, що суду не повідомлено про наявність згоди власника даного житла на те, щоб у належній їй квартирі на умовах домашнього арешту проживала особа, відносно якої триває в стадії судового розгляду кримінальне провадження по обвинуваченню даної особи у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Крім того, суд не бере до уваги посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_9 буде виправданий по іншому кримінальному провадженню, яке перебуває в провадженні Лисичанського міського суду Луганської області, оскільки на даний час вказана справа не розглянута по суті, і відсутній вирок по справі, який би набрав законної сили.

Оцінюючи всі встановлені обставини, суд вважає, що суду не надано на час розгляду даного клопотання достатніх доказів щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 .

Крім того, суд звертає увагу, що попередньою ухвалою суду ОСОБА_9 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27 жовтня 2017 року, а тому питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою у будь-якому випадку розглядатиметься судом до спливу вказаного строку.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 на домашній арешт - відмовити.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на неї можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на вирок суду.

Головуючий

Судді