Справа №490/7293/17 22.09.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_5
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 заборонивши йому відчужувати даний автомобіль до остаточного рішення суду, зобов`язати ОСОБА_6 надати вказаний автомобіль за першою вимогою слідчих органів для проведення необхідних слідчих дій, передати вказаний автомобіль ОСОБА_6 на відповідальне збереження.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року, клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна - задоволено.
Накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, постановлене з істотними порушеннями норм КПК .
Вказує, що слідчий суддя в ході розгляду цього клопотання не дотримався приписів частини 2 статті 172 КПК України, що призвело до необ`єктивного та необґрунтованого прийняття рішення, яким обмежено права власності особи. Судом не було повідомлено власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 про розгляд клопотання про арешт майна, що позбавило його можливості надати свої пояснення суду та документи, які підтверджують його право власності на вказаний автомобіль.
Зазначає, що оскільки автомобіль є спірним, суд був зобов`язаний застосувати заходи до збереження майна до вступу рішення суду в законну силу. Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України суд мав постановити ухвалу якою заборонити ОСОБА_6 розпоряджатись майном, передавши йому автомобіль на зберігання. Оскільки власник майна не був присутній під час розгляду клопотання про арешт майна, він був позбавлений права заявити клопотання про передачу йому автомобіля на відповідальне зберігання.
Стверджує, що ОСОБА_6 придбав автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску у визначений законом спосіб, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження довідками-рахунками. До дій які проводились з вказаним автомобілем до березня 2015 р. ОСОБА_6 не мав ніякого відношення.
Зазначає, що ОСОБА_6 в липні 2015 року слідчим було допитано в якості свідка, при цьому слідчому було надано інформацію про місце знаходження автомобіля, та копії всіх відповідних документів.
Стверджує, що ОСОБА_6 є належним набувачем, протиправних дій не вчиняв та має процесуальний статус свідка.
Вказує, що слідчий суддя в порушення п.5.ч 5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна не зазначив порядок виконання ухвали та судом не було направлено ОСОБА_6 , як зацікавленій особі, копію оскаржуваної ухвали.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2014 року невстановлені особи в АДРЕСА_1 під приводом позичення ОСОБА_9 строком на 1 місяць коштів в сумі 30 тис. грн. та отримання від нього на вказаний строк для тимчасового зберігання у якості гарантії повернення боргу належного останньому автомобілю марки «Mitsubishi Lancer», 2008 р.в., кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 250 тис. грн., з подальшим уникненням зустрічей і переховуванням від останнього з метою ненадання можливості повернення ним боргу і одержання власного автомобілю, заволоділи шахрайським шляхом зазначеним транспортним засобом, розпорядившись ним на власний розсуд шляхом його перереєстрації у ВРЕР ДАІ УМВС України в Миколаївській області на іншого власника, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки у великому розмірі в сумі 250 тис. грн. При цьому, в січні 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, зловживаючи своїми повноваженнями, склала і видала підроблену довіреність від імені ОСОБА_9 на розпорядження вказаним транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», яку посвідчила за реєстровим №135 на бланку серії НАК №475994, яку ОСОБА_9 не підписував і про існування якої не знав та на підставі якої автомобіль було перереєстровано на іншого власника, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого ОСОБА_9 у вигляді матеріальних збитків в сумі 250000 грн.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що СУ ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002890 від 17.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактами заволодіння шахрайським шляхом автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», належним потерпілому ОСОБА_9 , підроблення довіреності від імені ОСОБА_9 на розпорядження зазначеним транспортним засобом та зловживання повноваженнями приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, яке спричинило тяжкі наслідки. Вмотивував необхідністю його збереження, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності причетних до злочину осіб та дослідження в ході досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя послався на те, що воно підлягає задоволенню з урахуванням того, що автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, та з метою його збереження.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170 - 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Згідно з положеннями п.1 ч.2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в квітні 2014 року невстановлені особи під приводом позичення ОСОБА_9 строком на 1 місяць коштів в сумі 30 тис.грн та отримання від нього на вказаний строк для тимчасового зберігання у якості гарантії повернення боргу належного останньому автомобілю марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 вартістю 250 тис.грн. заволоділи шахрайським шляхом зазаначеним транспортним засобом, розпорядившись на ним на власний розсуд шляхом його перереєстрації у ВРЕР ДАІ УМВС України в Миколаївській області на іншого власника, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки у великому розмірі в сумі 250 тис. грн.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, зловживаючи своїми повноваженнями, склала і видала підроблену довіреність від імені ОСОБА_9 на розпорядження вказаним транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», яку посвідчила за реєстровим №135 на бланку серії НАК №475994, яку ОСОБА_9 не підписував і про існування якої не знав та на підставі якої автомобіль було перереєстровано на іншого власника, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого ОСОБА_9 у вигляді матеріальних збитків в сумі 250000 грн.

ОСОБА_6 в березні 2015 року у законний спосіб придбав в автоцентрі «Авто Подіум» автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , що підтврджується довідками рахунками наявними в матеріалах кримінального провадження. В липні 2015 року слідчим було допитано ОСОБА_6 в якості свідка.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 170 КПК України.
Більш того, матеріали провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів і для виконання завдань кримінального провадження.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що слідчим суддею не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, яка зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати окрім правових підстав для арешту майна, ще й наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 придбав вказаний автомобіль у законний спосіб, він є належним набувачем. В даному кримінальному проваджені допитувався в якості свідка, повідомлення про підозру йому не вручалось.
Апеляційний суд вважає, що накладення арешту з вилученням майна та позбавленням ОСОБА_6 права ним користування є неспіврозмірним заходом забезпечення кримінального провадження.
Наклавши арешт на автомобіль марки , який належить ОСОБА_6 , слідчий суддя не дотримався вимог щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності, що може бути наслідком заподіяння майнових збитків.
Наведені вище порушення КПК України апеляційний суд визнає істотними, в зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 шляхом заборони розпоряджатись та відчужувати вказане майно.

Керуючись ст.ст. 170,405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року, якою накладений арешт на автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 задовольнити частково, накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , шляхом заборони розпоряджатись та відчужувати вказане майно.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді: