Справа № 446/1756/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000560 від 23 серпня 2017 року за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Яричів Кам`янка-Бузького району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утримані двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого:

- 23.11.2016 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 122, 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2017 р. близько 21.50 год. ОСОБА_4 , знаходячись в своєму будинку, що по АДРЕСА_1 шляхом зловживання довірою, повторно, шахрайським способом, попросивши зателефонувати та не маючи наміру повернути, заволодів мобільним телефоном марки «Nokia», модель «С2-06», фіолетово-білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з акумуляторною батареєю, в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Київстар», на рахунку яких коштів не було, micro CD карта пам`яті 2 ГБ, що належить потерпілому ОСОБА_5 , який також перебував у вказаному будинку. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 420 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі та пояснив, що 20 серпня 2017 р. близько 21.50 год. він знаходився в своєму будинку по АДРЕСА_1 , де також були два його товариша та одна знайома. Згодом до нього також зайшов його знайомий ОСОБА_5 , з яким вони розпивали спиртне, спілкувались. Він попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, який той йому добровільно надав. Зазначив, що мобільний телефон попросив у ОСОБА_5 з наміром залишити його собі і не думав його повертати. В подальшому, коли до нього через 3-4 дні приїхали працівники поліції, він віддав їм привласнений мобільний телефон.
Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо процесуальних витрат та речових доказів, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю.
Разом з тим, суд вважає, що з обвинувачення ОСОБА_4 необхідно виключити спосіб вчинення ним шахрайства шляхом обману.
Так, згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під обманом слід розуміти повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин, а зловживання довірою - недобросовісне використання довіри потерпілого.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що потерпілий є його знайомим, а тому він скориставшись цим знайомством, заволодів належним потерпілому мобільним телефон, тому суд дійшов висновку, що за встановлених обставин вчинення даного злочину ОСОБА_4 мало місце саме зловживання довірою, як спосіб вчинення ним шахрайства, яке полягало у недобросовісному використанні обвинуваченим для заволодіння чужим майна довіри з боку потерпілого, яка виникла внаслідок їх особистого знайомства.
Відтак, дії обвинуваченого ОСОБА_4 потрібно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше судимий, судимість не погашена, вчинив новий умисний злочин під час випробувального терміну, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває, не працює, має на утримані двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, оскільки виключно такий вид є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів, і суд не знаходить підстав для застосування іншого більш м`якшого виду покарання.
Разом з тим, з врахуванням того, що після постановлення вироку Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 23.11.2016 р., але до повного відбуття покарання ОСОБА_4 вчинила новий злочин, тому остаточне покарання йому потрібно призначити відповідно до вимог ст. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368,371,374,376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.11.2016 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia», модель «С2-06», фіолетово-білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з акумуляторною батареєю вважати повернутими за належністю потерпілом ОСОБА_5 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 395,48 грн. (триста дев`яносто п`ять гривень сорок вісім копійок) за проведення товарознавчої експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1