Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

10 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0006079,

у с т а н о в и в :

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2018 року ОСОБА_3 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і на неї покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

09.02.2018 року захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 виправдати.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.
Такі вимоги повинні відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Жодного з цих випадків захисник не наводить, а вимога в апеляційній скарзі виправдати ОСОБА_4 , взагалі, не ґрунтується на положеннях ч.1 ст.407 КПК України і виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Навіть, враховуючи те, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, для цього мають бути передбачені ст.417 КПК України підстави, яких захисник, знову ж таки, не наводить.

Вказані обставини свідчать про неконкретність правової позиції і унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1