Справа № 405/1277/17
УХВАЛА
24 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження №0000263 від 07.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 28 січня 2018 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 28.01.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив кримінальне правопорушення маючи не зняту і непогашену судимість, що є ризиком продовження злочинної діяльності. Крім цього прокурор зазначив, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, неодружений, тобто не має сталих соціальних зв`язків, що є ризиком скритись від суду. Також прокурор вважає, що існує ризик впливу на потерпілого, з метою зміни його показів щоб уникнути відповідальності за вчинене. Просив продовжити термін тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Адвокат обвинуваченого заперечив проти доводів прокурора зазначивши, що ризики заявлені прокурором не доведені, зокрема, безпідставним є то, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, оскільки потерпілий допитаний в суді. Крім цього зазначив, що обвинувачений має постійне місце проживання. Вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід і обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав адвоката, просив змінити запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, враховуючи думку адвоката та обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а

також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України», в якому зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, судом враховано, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, немає постійного джерела доходу, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не працював, не має постійного місця реєстрації та міцних сталих соціальних зв`язків, що є ризиком переховуватися від суду. Крім цього, судом взято до уваги, те що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі або продовжити злочинну діяльність та скритись від суду.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 24 березня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 24 березня 2018 року.
Копію ухвали для вручення обвинуваченому направити до ДУ «Кіровоградська установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1