Справа № 1-1107/11
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/163/18 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2017.
Цією ухвалою суду клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», повернуто заявнику та роз`яснено право звернення з клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013, ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03(три) роки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 08.04.2014 - вирок залишено без змін.

20.05.2014 засуджений ОСОБА_8 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про звільнення його від відбування як основного так і додаткового покарань, призначених вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013, на підставі п. «ґ» ст. 1 та ст.ст. 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014.

Ухвала суду мотивована тим, що на час звернення до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від відбування як основного так і додаткового покарань, призначених вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013, на підставі п. «ґ» ст. 1 та ст.ст. 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році», вирок суду відносно ОСОБА_8 , що набув законної сили, не приведений до виконання. На теперішній час за Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, ОСОБА_8 не рахується у зв`язку з набуттям законної сили вироку суду, а тому дане клопотання засудженого ОСОБА_8 , не підлягає розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, і повинно бути повернуто засудженому для подачі до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

-2-

В апеляційних скаргах:

Потерпіла ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 21.11.2017 скасувати, ухвалити нову, якою зобов`язати суд першої інстанції направити вирок апеляційного суду від 19.11.2013 для виконання, дослідити докази, додані до кримінального провадження та винести ухвалу щодо судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_9 через винесення ним неправосудної ухвали, яка перешкодила звернути вирок суду до виконання. Вказує на те, що відповідно до ст. 539 КПК України чітко передбачено застосування правових норм до клопотання, поданого під час виконання вироку і врегульовано питання кримінального провадження. Вважає, що суд першої інстанції всупереч законодавству безпідставно роз`яснював засудженому його права, чим самим сприяв в уникненню від кримінальної відповідальності. Просить врахувати, що клопотання і вирок уже виконувались Ужгородським міськрайонним судом, клопотання засудженого не потрібно повертати засудженому, а необхідно усувати порушення чинного законодавства, вказані в ухвалах апеляційного суду. Ужгородським міськрайонним судом, вирок суду щодо ОСОБА_8 не виконано і постановлено ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності, яка 17.05.2016, була скасована апеляційним судом внаслідок порушення вимог КПК України. В період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили діяв Закон України «Про амністію у 2011 році», а Закон України «Про амністію у 2014 році», діє з 08.04.2014 і не може застосовуватись у вказаний період. Також, не погоджується з мотивацією суду про використання Закону України від 01.10.1996 року «Про застосування амністії в Україні», оскільки на даний час діє Закон України «Про застосування амністії в Україні» від 06.05.2014. На її думку, суд першої інстанції також, порушив вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» та вказівку про необхідність оперативного вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків. Вважає порушеним право на ефективний засіб правового захисту офіційними засобами ( ст.ст. 13, 17 Конвенції). Звертає увагу суду на передбачену Законом кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення службовою особою та за ухиляння засудженим від відбування покарання. Переконана, що ОСОБА_8 повинен звертатись з клопотанням до суду за місцем проживанням, оскільки в слідчому ізоляторі він не був, в інших виправних установах покарання не відбував.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду від 21.11.2017 скасувати, призначити новий розгляд клопотання ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» в суді першої інстанції. Вказує на те, що згідно ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала. Таке подання місцевим судом не внесено, клопотання сторонами не заявлено, а

-3-

рішення про повернення клопотання заявнику на приписах кримінального процесуального закону не ґрунтується. Крім того, вказує на те, що відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Всупереч наведеному суддя не проводив судового засідання, в яке б викликалися вказані особи.

Заслухавши доповідь судді про те ким і з яких підстав оскаржується ухвала суду першої інстанції, пояснення потерпілої ОСОБА_7 на підтримання поданої нею апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги поданої захиснико адвокатом ОСОБА_6 , пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який також не погодився з прийнятим судом першої інстанції рішенням суду та частково підтримав апеляційну скаргу потерпілої в частині скасування ухвалм суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів уважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволенню, а апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 задоволенню за таких обставин.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособове згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, приймаючи рішення за результатами отриманого клопотання, вимог ч. ч. 3, 5 ст. 539 КПК України не дотримався, учасників провадження, передбачених даною нормою не викликав у судове засідання, розгляд клопотання за правилами, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу з урахуванням положень цього розділу не здійснив.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.

У відповідності до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито; 2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду; 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не

-4-

повідомленого про дату, час і місце судового засідання; 6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання засудженого ОСОБА_8 здійснено без виклику засудженого, захисника, потерпілої та повідомлення прокурора, судовий розгляд в проушення ст..539 КПК України не призначався, фіксація судового засідання не здійснювалася, в результаті чого прийнято судове рішення, яке не передбачене нормами кримінального процесуального законодавства, за наслідками розгляду такого клопотання, тобто з істотними порушеннями вимог КПК України, які відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно ст.415 КПК України виявлені та наведені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону слугують підставою для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, атому доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 щодо незаконності ухвали суду першої інстанції є обгрунтованими.

При цьому, колегія суддів залишає без задоволення вимоги апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 в частині вирішення питання про направлення вироку для виконання та постановлення рішення щодо судді ОСОБА_9 внаслідок прийнятого ним рішення, оскільки такі дії не відносяться до компетенції Апеляційного суду Закарпатської області, а чинним КПК України не передбачено винесення окремих ухвал суду внаслідок виявлення порушень вимог законодавства.

Приймаючи рішення про повернення клопотання суд порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст.9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 ), тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.

При розгляді клопотання суду необхідно ретельно перевірити доводи апеляційних скарг захисника та потерпілої й у залежності від здобутого, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Також, при прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Оскільки суд не розглядав клопотання ОСОБА_8 по суті, а повернув його останньому, то апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду не може розглянути його по суті, а вирішує питання про можливість її розгляду судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в частині незаконності ухвали суду першої інстанції обґрунтованою, а судове провадження таким, що підлягає направленню на новий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419, 539 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

-5-

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2017, якою повернено ОСОБА_8 його клопотання про звільнення від відбування покарання, на підставі п. «ґ» ст. 1 та ст.ст. 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» - скасувати, і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: