Справа № 504/2431/17
Провадження № 1-кп/504/379/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку тримання під вартою

30.10.2017 смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених: адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 2, смт. Доброслав, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000200 від 17 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 405, ч. 3 ст. 406 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 406 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.08.2017 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду даного обвинувального акту.

25.08.2017 року Комінтернівським районним судом Одеської області проведено підготовче судове засідання, вирішені передбачені КПК України процесуальні питання, і обвинувальний акт призначений до судового розгляду.

24.10.2017 року справу повторно розподілено судді ОСОБА_1 через закінчення повноважень у судді ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що на стадії досудового розслідування підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 23 травня 2017 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті Південного ТУ ВСП ЗС України по 22.07.2017 року, який ухвалою від 20.07.2017 року продовжено до 18.09.2017 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.09.2017 року строк тримання під вартою з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 обвинуваченим продовжений до 31 жовтня 2017 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

В судовому засіданні судом ініційовано питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк дії запобіжного заходу пославшись на те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 405, ч. 3 ст. 406 КК України, послався на наявність достатньої кількості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в зв`язку із чим вважав що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не заперечували проти продовження відносно них самих обраного їм на стадії досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Адвокати обвинувачених погодились із своїми підзахісними.
Обвинувачений ОСОБА_6 не мав заперечень щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Клопотань про зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід до суду не надходило.
Заслухавши думки прокурора, обвинувачених, їх адвокатів, уважно вивчивши матеріали, кримінального провадження, суд дійшов до наступного:

В силу частини 4 статті 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обгрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого злочину.

Приймаючи рішення про можливість продовження строку тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Преценденте право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;

ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання віправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;

ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;

ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невиновності, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.

Оцінюючи ризик того, що обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 можуть ухилятися від правосуддя, суд приймає до уваги те, що обвинувачені можуть впливати на свідків обвинувачення, які ще не допитані під час судового розгляду, обвинувачені підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, що само по собі має психологічний вплив на обвинувачених, та може привести до вчинення ними спроб ухилення від правосуддя, крім того свідки обвинувачення ще е допитані в судовому засіданні, що дає підстави для наявності ризику, що обвинувачені перебуваючи на свободі, фактично виконуючі свої функції щодо проходження військової служби, можуть мати певний вплив на свідків обвинувачення.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невиновності, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити ізоляцію обвинувачених від суспільства, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання данних осіб під вартою.

Суд звертає увагу, що обставини які можуть вважатись судом як істотні для зміни запобіжного заходу на більш м`який на час прийняття рішення суду не надані, і судовим розглядом не встановлені.

Відомості про важкі захворювання у обвинувачених відсутні.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що 31.10.2017 року спливає термін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосування раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу зазначеній особі, у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.
Суд вважає, що строк тримання обвинувачених під вартою протягом шістдесяти днів буде достатнім та розумним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316,369-372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 405, ч. 3 ст. 406 КК України, застосування раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу зазначеним особам у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на шістдесят днів.
Строк дії ухвали розпочинається з 01 листопада 2017 року після закінчення строку дії попередньої ухвали строком дії до 31 жовтня 2017 року включно.
Строк закінчення дії данної ухвали 30 грудня 2017 року.
Ухвалу для організації її виконання направити до Південного ТУ ВСП ЗС України, та до Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України для здійснення належного контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1