Номер провадження: 11-сс/785/1398/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 ,
представників потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12
перекладача ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року, якою стосовно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Балчани Котовського району Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 і продовжено строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 в ОУВП (№21) УДПтС України в Одеській області до 07.10.2017 року.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що заявлені органом досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, не зменшились, а також, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, не змінились обставини справи.
Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до тяжких наслідків, а саме, смерті потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася у стані вагітності, а підозрюваний намагався залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.
Слідчий суддя врахував також, що підозрюваний ОСОБА_7 проживає на території Подільського району Одеської області, який межує з територією Республіки Молдови, звідки він родом, тривалий час проживав у Республіці Молдова, має там близьких та друзів, а тому зазначені обставини та його поведінка після вчинення злочину дають підстави вважати, що він може перетнути державний кордон України, з метою ухилення від слідства та суду.
Для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати певний обсяг обов`язкових слідчих та процесуальних дій, а саме: провести авто-технічну експертизу, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 послався на наступні доводи:
1) слідчий суддя, не врахував, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, не доведений належними та допустимими доказами, а посилання на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від слідства чи у інший спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню, є припущенням;
2) при розгляді клопотання, слідчий суддя не врахував жодної з обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, в тому числі наявність родини і утриманців; наявність у підозрюваного місця роботи, його репутацію та майновий стан. Слідчий суддя не перевірив дані про судимості підзахисного, спосіб життя та інші обставини, що характеризують його особу. Зокрема, слідчий суддя не врахував, що його підзахисний хворіє на артеріальну гіпертензію, атеросклероз, аневризм судин мозку, а тримання під вартою може негативно потягнути погіршення стану його здоров`я;
3) слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, є пенсіонером, вдівцем, має доньок та онуків, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків;
4) доводи клопотання про те, що його підзахисний може впливати на свідків втратили актуальність, оскільки усі свідки у кримінальному провадженні допитані, а їх показання щодо того, що підозрюваний намагався залишити місце ДТП є неправдивими;
5) слідчий суддя не дав оцінки тій обставині, що клопотання слідчого подано із порушенням вимог ст. 199 КПК України, оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою закінчувався 08.08.2017 року, а клопотання про продовження строку тримання під вартою подане до суду першої інстанції 04.08.2017 року;
6) слідчий суддя не врахував, що у даному кримінальному провадженні порушена «розумність» строку тримання особи під вартою, в контексті правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», адже нових доказів на підтвердження вини його підзахисного за цей час не здобуто, а можливості їх отримання вичерпані;
7) слідчий суддя не врахував, що, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, зі спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, тому судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання особи під вартою, а у даному випадку, слідчий суддя послався лише на те, що запобіжний захід було застосовано правильно;
8) слідчий суддя не звернув уваги на порушення органом досудового розслідування права підозрюваного користуватися послугами перекладача з української на російську мову та отримати переклад процесуальних документів кримінального провадження, що стосуються продовження строку тримання під вартою;
9) слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі наведених доводів, захисник ОСОБА_8 просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення, змінивши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, вона відповідає приписам зазначених вище норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені підстави, які підтверджують необхідність проведення обов`язкових слідчих дій у кримінальному провадженні, встановлені слідчим суддею обставини справи і положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.
Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, з матеріалів справи випливає, що 10.06.2017 р. у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і у той же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами провадження і була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою (а.с. 39).
Згідно з санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, підозрюваному ОСОБА_7 , у разі доведення його вини, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.
Аналіз доводів апеляційної скарги захисника, показав наступне.
Посилаючись на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду чи у інший спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що підозрюваний проживає на території Подільського району Одеської області, який межує з територією Республіки Молдови, звідки він родом, тривалий час проживав у зазначені країні, має там близьких та друзів, тому зазначені обставини та його поведінка після вчинення злочину дають підстави вважати, що він може ухилитись від слідства та суду. Окрім того, з показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вбачається, що підозрюваний намагався залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.
Довід захисника про те, що при розгляді клопотання, слідчий суддя не врахував вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність родини і утриманців, наявність місця проживання та роботи, його репутацію та майновий стан, дані про судимості підзахисного, спосіб життя та інші обставини, що характеризують його особу, не відповідає дійсності, адже слідчий суддя зазначив в ухвалі, що враховує, що ОСОБА_7 неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку, не працює, що свідчить про відсутність у нього тісних соціальних зв`язків за місцем проживання, тому його нічого не стримує від ухилення від кримінальної відповідальності за кордоном.
Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_7 вчинив правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до тяжких наслідків, а саме смерті потерпілої ОСОБА_15 , яка знаходилася у стані вагітності.
Доводи захисника про те, що його підзахисний не може впливати на свідків, оскільки усі вони допитані, а їх показання щодо того, що підозрюваний намагався залишити місце ДТП є неправдивими, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, відповідно до приписів ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може вплинути на свідків до допиту їх в суді.
Довід захисника про те, що клопотання слідчого подано із порушенням вимог ст. 199 КПК України не за п`ять, а за чотири дні до закінчення строку дії ухвали про тримання під вартою його підзахисного, відповідає дійсності, але ця обставина не впливає на розгляд клопотання слідчого, а питання його дисциплінарної відповідальності не знаходяться в компетенції слідчого судді та суду апеляційної інстанції.
Окрім того, твердження захисника про те, що порушення строку подання клопотання до суду, не дозволено йому належним чином підготуватися до його розгляду та заявити відповідні клопотання, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки в суді апеляційної інстанції сторона захисту могла заявити клопотання про виклик додаткових свідків, та долучення додаткових доказів натомість своїм правом не скористалась.
Твердження захисника про порушення «розумності» строку тримання особи під вартою у даному кримінальному провадженні, в контексті правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на те, що строк тримання ОСОБА_7 під вартою, продовжується вперше, а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд обов`язкових слідчих і процесуальних дій для завершення досудового розслідування.
Довід захисника про те, що, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, зі спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, адже слідчий суддя мотивував необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не лише обґрунтованістю підозри, а й іншими підставами, наведеними в ухвалі (а.с 39-40).
Посилання захисника в апеляційній скарзі на порушення органом досудового розслідування права підозрюваного користуватися послугами перекладача з української на російську мову та отримати переклад процесуальних документів кримінального провадження, що стосуються продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки захисник на надав доказів на підтвердження того, що стороною захисту було заявлено відповідне клопотання, а слідчим у його задоволенні було відмовлено.
Довід захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не враховує, адже, продовживши строк тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Більш того, в суді апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх представники ОСОБА_11 і ОСОБА_12 заявили, що повністю погоджуються з прийнятим рішенням слідчого судді, оскільки вважають, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній намагався втекти з місця ДТП, але був затриманий потерпілим та свідками, а також довгий час перебував на заробітках в РФ та респ. Молдова.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що на теперішній час, тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам, та на час постановлення ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказані ризики не зменшились, тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року, якою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України продовжено до 07 жовтня 2017 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4