Номер провадження: 11-сс/785/1948/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

слідчого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0007292 від 18.11.2017року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України, та визначена застава в сумі 600000 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 року було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , щодопідозрюваного ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави,як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 375 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 600 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 5 ст. 194 КПК України, так як слідчий суддя прийшов до висновку про доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, з посиланням в ухвалі на докази, що обґрунтовують ці обставини, які були надані до клопотання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що висновки в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, так як слідчий суддя при розгляді клопотання не взяв до уваги не доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, в матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення та наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо відсутності обґрунтованої підозри захисник вказує на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не взяв до уваги відсутність в діях ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, так як ОСОБА_10 не закликав до масових заворушень, не порушував громадський порядок та не вчиняв жодних провокацій. Відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_10 був організатором масових заворушень, а також які б свідчили про домовленість між ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими слідством особами про масові заворушення. В діях ОСОБА_10 не вбачається агресивної поведінки та висловлювання нецензурною лайкою в бік працівників правоохоронних органів. ОСОБА_10 повідомив слідчого про те, що на завдання редакції газети «Безпечне місто», як позаштатний журналіст, здійснював відеозйомку та коментар всіх подій та викладав це в прямому ефірі, відеозйомку всіх подій здійснювали різні телеканали, тому пошкоджувати чи знімати відеокамери з дерева не було жодного сенсу, так як всі події в будь якому разі фіксувалися іншими відеокамерами. Слідством не надано доказів пошкодження відеокамер, встановлених на дереві, та заподіяння цим збитків. ОСОБА_10 не має відношення до демонтажу металевих воріт, так як особисто здійснював відеозйомку та коментар таких дій і транслював в прямому ефірі.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що кримінальне провадження розслідується слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування проводиться слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Слідчий суддя не мав права розглядати клопотання про застосування запобіжного заходу, так як клопотання не відповідало вимогам ст. 184 КПК України.

В апеляційній скарзі зазначено, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст.177, 178, 182, 184, 194 КПК України, так як слідчий, прокурор не мають право ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності підстав, передбачених КПК України, зокрема, наявності обґрунтованої підозри та ризиків. В ухвалі слідчого судді висновок щодо доведеності наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, обґрунтовується протоколами допиту всіх потерпілих та свідків, протоколами огляду відеозаписів події кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, рапортами співробітників оперативних підрозділів щодо виконання доручень та встановлення осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, протоколами допиту потерпілих, які вказують на підозрюваного ОСОБА_10 , як на активного учасника масових заворушень.

Однак, слідчий суддя двічі послався на протокол допиту потерпілих, а також послався на протокол допиту неіснуючих свідків, не вивчав протокол допиту потерпілого ОСОБА_16 , який в судовому засіданні 24.11.2017 року змінив показання щодо підозрюваного ОСОБА_10 , що є формальним підходом до розгляду клопотання.

Сторона обвинувачення безпідставно стверджує, що підозрюваний ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення за кваліфікуючими ознаками ч. 1 ст. 294 КК України, оскільки в диспозиції частині 1 ст. 294 КК України викладена об`єктивна сторона злочину, на підтвердження обґрунтованості підозри якої не надано доказів, а кваліфікуючі ознаки такого злочину приведені в ч. 2 ст. 294 КК України.

За результатами логічно-змістовного аналізу абзацу повідомлення про підозру ОСОБА_10 вбачається, що слово «останні» відноситься до правоохоронних органів, в даному випадку, саме працівники правоохоронних органів діяли з єдиним спільним умислом на провокації та грубе порушення громадського порядку, так як на них були відсутні будь-які ідентифікатори працівника поліції. Люди, одягнуті у форму, схожу на форму поліцейських, протиправно використовували піротехнічні засоби, речовину подразнюючої дії для залякування громадян, заподіяння тілесних ушкоджень, провокували сутички та спротив громадян. Відсутні докази, що ОСОБА_10 використовував чи давав вказівки застосування піротехнічних засобів та речовини подразнюючої дії.

До заподіяння начальнику ГУНП в Одеської області ОСОБА_17 тілесних ушкоджень підозрюваний ОСОБА_10 не має відношення, так як матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_10 в цей час біля підозрюваного ОСОБА_18 не було, відсутні докази попередньо узгоджених дій між підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_18 .

В підозрі повідомлено про завдання тілесних ушкоджень 28 працівникам правоохоронних органів, однак до клопотання додані протоколи допиту 12 потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_16 в суді першої інстанції 24.11.2017 року надав завідомо недостовірні відомості про те, що бачив ОСОБА_10 , який тягнув його за руку, так як в протоколі допиту від 18.11.2017 року, цього не стверджував.

Потерпілий ОСОБА_17 в протоколі допиту від 20.11.2017 року, який здійснював його підлеглий старший лейтенант ОСОБА_12 , також надав недостовірні відомості про те, що ОСОБА_10 вдарив йог ногою в коліно, так як не зрозуміло яким чином в натовпі, при великій штовханині, потерпілий зміг це побачити, однак в задоволенні клопотання про виклик та допит в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_17 було відмовлено.

В судовому засіданні суду першої інстанції безпідставно не був задоволений відвід перекладачу ОСОБА_19 , яка неточно перекладала українською мовою юридичні терміни в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_17 , складеного російською мовою, що впливало на правильність розуміння показань потерпілих, зокрема ОСОБА_16 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник зазначив, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є послання на ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КПК України, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігати спробам підозрюваного переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Однак, слідчим суддею була встановлена відсутність ризику переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду, який передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_10 самостійно з`явився до слідчого та суду.
В клопотанні слідчого наявність інших ризиків необґрунтована, зокрема необґрунтований можливий незаконний вплив підозрюваного на потерпілих та свідків, з урахуванням відсутності свідків та надання до клопотання протоколів допиту тільки 12 потерпілих.
В провадженні суду першої інстанції перебувають кримінальні провадження №№0000570, 0000401, 0000959, за якими ОСОБА_10 є обвинуваченим, відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60900 грн., та покладені обов`язки на строк до 07.02.2016 року. Кримінальні провадження є сфальсифікованими, до цього часу судового рішення не винесено, що не може свідчити про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може вчинити новий злочин. Застосування слідчим суддею застави є фактичним визнанням відсутності такого ризику.

Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував особу ОСОБА_10 , який займає активну громадську позицію та є активним борцем за незалежність України.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував особу ОСОБА_10 , зокрема, що за нього раніше вже була внесена застава за іншими кримінальними провадженнями, ОСОБА_10 умов цього запобіжного заходу не порушував.

В порушення вимог кримінального процесуального закону щодо права на захист підозрюваного, в ухвалі слідчого судді не розглянуті клопотання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про взяття підозрюваного ОСОБА_10 на особисту поруку.

Заслухавши доповідача, захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, 24.11.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України.

18.11.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007292.

21.11.2017 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України, вчиненого при наступних обставинах.

14.11.2017 року, близько 14:30 год., більш точний час в ході слідства не встановлений, активісти різноманітних громадських об`єднань і радикально налаштована молодь провели акцію біля входу в КП «Центр екологічних проблем та ініціатив» на Олександрівському проспекті, 4 в м. Одеса.
Останні протестували проти забудови території «Літнього театру», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 24, вхід до якого здійснюється з «Міського саду», після чого попрямували безпосередньо до входу до «Літнього театру», де продовжили проводити свій протест.
Під час проведення даної акцій ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, які долучились до даної акції та вирішили використати вказаний захід для вчинення провокацій, протиправних дій, тобто намагались організувати масове заворушення, почавши виражати агресивність, що супроводжувалась явними намірами порушити громадський порядок, однак розуміючи що їх чисельності недостатньо для втілення злочинних намірів, пов`язаних з організацією масового заворушення, останні звернулись до громади та виклали оголошення в ЗМІ про те, що планують провести повторну акцію 18.11.2017 року, о 12:00 годині, з метою залучення до так званої акції мирного протесту більше мешканців Одеси.
В свою чергу керівництвом ГУНП в Одеській області було прийнято рішення про залучення 18.11.2017 року, о 12:00 годині, співробітників поліції до охорони громадського порядку, з метою недопущення конфліктних ситуацій та скоєння інших протиправних дій, пов`язаних з незаконним проникненням до території «Літнього театру», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 24, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться в оренді СП «СОЛІНГ».
У вказаний час ОСОБА_14 , разом зі ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, використовуючи значне скупчення людей, які зібрались під приводом мирного протесту проти забудови території «Літнього театру», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 24, вхід до якого здійснюється з «Міського саду» в м. Одесі, розпочали провокувати інших осіб до вчинення групових порушень громадського порядку, масових заворушень.
Масові заворушення розпочались 18.11.2017 року, приблизно о 12 год. 30 хв., точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, коли ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, будучи екіпірованими у одяг чорного кольору, з використанням балаклав та інших масок з метою прикриття свого обличчя, маючи із собою різноманітні предмети, які заздалегідь підготували для використання як зброї, почали підбурювати громадськість для прийняття участі у групових порушеннях громадського порядку та масових заворушеннях.
При цьому ОСОБА_14 та ОСОБА_10 виступали в ролі організаторів вказаного заворушення, закликаючи інших осіб до вчинення протиправних дій, керували їх діями та брали участь у їх безпосередньому розгортанні.
При цьому, будучи усвідомленими, що місце, де вони планують здійснити масове заворушення, оглядається камерами зовнішнього відеоспостереження, які, в свою чергу, встановлені на дереві, невстановлена особа за вказівкою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , вчинила дії пов`язані з пошкодженням вищезазначених камер відеоспостереження.
В наслідок даних провокацій, зі сторони співробітників поліції надійшли зауваження до активістів, щодо припинення противоправних дій вищезазначеної особи, вказане зауваження було проігноровано, та, в свою чергу, ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, з метою ескалації конфлікту, шляхом підбурення на місці події осіб, почали провокувати оточуючих, що переросло в громадське протистояння співробітникам поліції, які здійснювали охорону громадського порядку, а також недопущення спроб подальшого незаконного проникнення до території «Літнього театру», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 24.
В ході масових заворушень були демонтовані металеві ворота, що перекривали вхід до території «Літнього театру» та, в подальшому, перенесені до Думської площі та використані для блокування входу до Одеської міської ради.
Під час активної фази протистоянь, яка виникла внаслідок незаконного проникнення до території «Літнього театру», та зривання вхідних металевих воріт, які були закріплені на споруді, ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, почали вести себе агресивно, висловлювати нецензурну лексику в адресу співробітників поліції, виражаючи явну неповагу до правоохоронних органів.
Останні, діючи з єдиним спільним умислом на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою втілення його в життя вирішили використовувати піротехнічні засоби для залякування правоохоронних органів та оточуючих громадян, речовину подразнюючої дії для заподіяння тілесних ушкоджень.
При цьому, співучасники усвідомлювали, що такі їх дії будуть припинятись співробітниками правоохоронних органів, але домовились злочин у зв`язку з цим не припиняти, а чинити активний опір законним вимогам та діям службових осіб або громадян, які намагатимуться виконати свій обов`язок з охорони громадського порядку.
У вказаний час до місця сутичок прибув начальник ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , який намагався вступити в діалог з активістами та залагодити конфліктну ситуацію, яка склалась.
Однак, в цей час ОСОБА_14 , разом зі ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, не реагуючи на мирні заклики правоохоронців, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, розуміючи, що їх дії сприймаються присутніми як зневага до громадському порядку, тримаючи в руках заздалегідь заготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металі арматури, дубинки та балони зі сльозогінним газом, почали наносити тілесні ушкодження працівникам поліції, які здійснювали охорону громадського порядку на місці події.
В ході цього, безпосередньо ОСОБА_18 , зайшовши ззаду, маючи намір завдати тілесних ушкоджень саме начальнику ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , наблизився до нього, та із-за спини навмисно кинув в потилицю останньому заздалегідь підготовлений предмет невідомого походження, спричинивши ОСОБА_17 тілесні ушкодження у виді рваної рани шкіри голови та струс мозку.
В ході масових заворушень ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, застосовуючи насильство до співробітників поліції, чинячи тиск із застосування газу, металевих палиць, саперних лопат та інших предметів, умисно заподіяли 28 працівникам правоохоронних органів різних тілесних ушкоджень під час виконання ними службових обов`язків.
Загалом масові заворушення тривали в період часу з 12:15 год. по 14:00 год. та охоплювали територію «Літнього театру», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 24.
В клопотанні слідчого підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 була зазначена наявність обґрунтованої підозри, яка обґрунтовувалась наданими до клопотання доказами, зокрема, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_16 , протоколами огляду відеозаписів події кримінального правопорушення та огляду DVD-R та CD-R дисків від 18 та 20.11.2017 року, з фототаблицями, на яких відображені безпосередні дії кожного з підозрюваних, протоколом огляду місця події від 18.11.2017 року; рапортами співробітників оперативних підрозділів, щодо виконання доручень та встановлення осіб причетних до скоєння даного кримінального правопорушення.
Такожв клопотанні слідчого підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою було зазначено встановлення під час досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КПК України. Враховуючи тяжкість покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, скоєння ОСОБА_10 суспільно небезпечного кримінального правопорушення, з явною неповагою до суспільства, на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігати спробам підозрюваного переховуватися від правоохоронних органів та суду, не виключені спроби вчинення ним аналогічних кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд, згідно положень ч. 1 ст. 404, ст. 405 КПК України, дослідивши оскаржуване судове рішення, матеріали провадження, а також дослідивши пояснення учасників апеляційного провадження щодо доводів апеляційної скарги та матеріали, надані під час апеляційного розгляду, приходить до наступного.

Так, слідчий суддя прийняв до розгляду та розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_10 в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 186, 193 КПК України.
Посилання в апеляцій скарзі на те, що слідчий суддя не мав права розглядати клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки, на думку сторони захисту, клопотання не відповідало вимогам ст. 184 КПК України, не може бути прийняте до уваги, так як конкретної норми кримінального процесуального закону, яка б передбачала дії слідчого судді в разі наявності даного випадку, апелянтом не зазначені.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дослідив матеріали, надані до клопотання, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, а також дослідив показання потерпілого ОСОБА_16 під час судового розгляду клопотання в суді першої інстанції, на підставі яких прийшов в ухвалі до висновку про доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, згідно вимог п. 1 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дослідив матеріали, надані до клопотання слідчого, та встановив в ухвалі, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 294 ч. 1 КК України, підтверджується протоколами допиту потерпілих, протоколами огляду відеозаписів, на яких відображені безпосередні дії кожного з підозрюваних, протоколом огляду місця події, рапортами співробітників оперативних підрозділів щодо виконання доручень та встановлення осіб причетних до скоєння даного кримінального правопорушення, а також, як зазначалось, показаннями потерпілого ОСОБА_16 безпосередньо в судовому засіданні.

При розгляді апеляційної скарги сторонами кримінального провадження були надані відеозаписи, досліджені в судовому засіданні, якими об`єктивно підтверджується пояснення потерпілих щодо подій кримінального правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення, в ухвалі слідчого судді висновок з цих обставин є обґрунтованим.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що висновки в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, так як слідчий суддя при розгляді клопотання не взяв до уваги недоведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, в матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення та наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, так як вони спростовуються наведеними обставинами.

Надання апеляційному суду редакційного завдання друкованого видання «Безпечне місто» від 16.11.2017 року, яким ОСОБА_10 доручалося проведення репортажу щодо подій, пов`язаних з забудовою літнього театру у міському саду, не ставить під сумнів матеріали та докази, якими обґрунтовується наявність підозри ОСОБА_10 в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

В апеляційній скарзі також зазначалося, щоОСОБА_10 на завдання редакції газети «Безпечне місто», як позаштатний журналіст, здійснював відеозйомку та коментар всіх подій та викладав це в прямому ефірі, однак зазначені матеріали органам досудового розслідування та суду не надавалися.

Відеозаписи, надані стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду 04.12.2017 року, є фрагментарними, походження цих відеозаписів суду не повідомлено.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що під час подій кримінального правопорушення пошкоджувати чи знімати з дерева відеокамери, якими фіксувалося місце події, не було жодного сенсу, оскільки відеозйомку подій здійснювали різні телеканали, слідством не надано доказів пошкодження відеокамер та заподіяння цим збитків, так як відеозаписом, дослідженим апеляційним судом, підтверджуються ці події, а також демонтаж металевих воріт.

В апеляційній скарзі не міститься конкретних посилань на неповноту судового розгляду, яка б вплинула на встановлення наявності обґрунтованої підозри. Доводи апеляційної скарги на формальний підхід слідчого судді при дослідженні обставин в зв`язку з тим, що в ухвалі двічі зазначені протоколи допиту потерпілих, а також зазначені протоколи допиту свідків, які не були надані до клопотання, не ставлять під сумнів висновок суду, обґрунтований сукупністю матеріалів, які були належним чином досліджені.

Суд першої інстанції, за клопотанням сторони захисту, допитав в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_16 , який дав пояснення, зокрема, щодо участі підозрюваного ОСОБА_10 в подіях інкримінованого кримінального правопорушення, а також, що бачив, як ОСОБА_10 та його люди намагалися затягнути його та начальника ГУНП в Одеської області ОСОБА_17 , у натовп.

В апеляційній скарзі зазначено, що в поясненнях потерпілий ОСОБА_16 надав завідомо недостовірні відомості, однак апеляційний суд не наділений повноваженнями надавати таку оцінку показанням потерпілого при розгляді даної апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі зазначено, що до заподіяння тілесних ушкоджень начальнику ГУНП в Одеської області ОСОБА_17 підозрюваний ОСОБА_10 не має відношення, так як матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_10 в цей час біля підозрюваного ОСОБА_18 не було, відсутні докази попередньо узгоджених дій між підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_18 .

Однак, в повідомленні про підозру ОСОБА_10 зазначено, що в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 , у виді рваної рани шкіри голови та струсу головного мозку, підозрюється ОСОБА_15 .

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол допиту від 20.11.2017 року потерпілого ОСОБА_17 був складений російською мовою, без перекладу цього процесуального документу державною українською мовою у встановленому законом письмовому порядку, у сторони захисту викликав сумнів його усний переклад перекладачем ОСОБА_19 .

Разом з тим, крім пояснень потерпілого ОСОБА_17 , висновки в ухвалі слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується, як зазначалось, поясненнями потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_16 , а також іншими наданими матеріалами.
При розгляді апеляційної скарги прокурор повідомив, на посилання сторони захисту на ту обставину, що в підозрі повідомлено про завдання тілесних ушкоджень 28 працівникам правоохоронних органів, однак до клопотання додані протоколи допиту 12 потерпілих, що з моменту внесення відомостей в ЄРДР 18.11.2017 року до направлення клопотання в суд 24.11.2017 року, не в повному обсязі були складені протоколи допиту всіх потерпілих, наразі тривають слідчі дії, зокрема судові медичні експертизи щодо потерпілих.

Апеляційний суд вважає надуманою підставою для скасування судового рішення зазначення в апеляційній скарзі, за результатами логічно-змістовного аналізу абзацу, що в цьому абзаці повідомлення про підозру ОСОБА_10 злочинні дії інкримінуються працівникам правоохоронних органів.

В ухвалі слідчого судді також встановлена наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням наданих стороною обвинувачення відомостей про направлення 29.01.2016 року в Приморський районний суд м. Одеси обвинувального акту, в якому ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 187 КК України.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали клопотання та надані процесуальні документи вважає, що ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, обґрунтовано встановлений в ухвалі слідчого судді, приймаючи до уваги, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення під час судового розгляду іншого кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості зазначеного ризику, в зв`язку з тим, що за кримінальними провадженнями №№0000570, 0000401, 0000959, які перебувають в провадженні Приморського районного суду м. Одеси, за якими ОСОБА_10 є обвинуваченим, не ухвалено судове рішення, не можуть бути прийняті до уваги.

Однак, апеляційний суд бере до уваги, що в зазначених кримінальних провадженнях ОСОБА_10 14.01.2016 року був обраний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60900 грн., який до цього часу не був змінений.

Також в ухвалі слідчого судді не встановлена наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_10 самостійно з`явився до слідчого та суду.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив надані матеріали, на підставі яких прийшов в ухвалі до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення обставин, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявності обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, згідно вимог ст. 178 КПК України, апеляційний суд, дослідивши матеріали, надані стороною захисту під час апеляційного розгляду, які характеризують особу ОСОБА_10 , а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 3 групи з дитинства, міцніть його соціальних зв`язків, наявність родини та постійного місця проживання, наявність у підозрюваного постійного місця навчання та роботи, так як він є студентом ОНУ ім. Мечникова, працює на посаді юриста в ТОВ «Оскар Т», позитивну репутацію та майновий стан, приходить до висновку про те, що, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_10 можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу, достатнього для запобігання ризику, встановленого судом, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому, згідно ст. 178 КПК України, апеляційний суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також наявність повідомлення підозрюваному ОСОБА_10 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 194, 196 КПК України, апеляційний суд, з урахуванням наведених доказів та обставин, вважає можливим застосувати підозрюваному ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який забезпечить запобігання встановленому ризику та належну поведінку підозрюваного.

При розгляді апеляційних скарг стороною захисту були надані заяви народних депутатів України ОСОБА_32 від 04.12.2017 року та ОСОБА_33 від 27.11.2017 року про взяття підозрюваного ОСОБА_10 на особисту поруку.

Однак, сторона захисту не надала апеляційному суду жодних підтверджень, що зазначені заяви підписані саме народними депутатами України ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , та яким чином ці заяви були ними отримані.

При апеляційному розгляді жодних клопотань щодо участі народних депутатів України в судовому засіданні, під час якого має бути дотриманий порядок вирішення питання щодо передачі особи на поруки, передбачений ст. 180 КПК України, заявлено не було.

Також в матеріалах провадження є клопотання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_10 від 24.11.2017 року, адресовані до Приморського районного суду м. Одеси, однак, до апеляційного суду такі заяви не надходили.

З наведених підстав апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотань ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , народних депутатів України ОСОБА_33 та ОСОБА_32 про взяття підозрюваного ОСОБА_10 на особисту поруку

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвала слідчого судді має бути скасована та винесена нова ухвала, якою клопотання слідчого має бути задоволено частково, підозрюваному ОСОБА_10 має бути обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, так як апеляційний суд приходить до висновку, що він є достатнім для запобігання встановленому ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 .
Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,407, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0007292 від 18.11.2017року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та визначення застави в розмірі 375 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 600 000 грн., - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0007292 від 18.11.2017року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, обвинуваченими, потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, строком до строком до 19.01.2018 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_10 , що, в разіневиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

У задоволенні клопотань ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , народних депутатів України ОСОБА_33 та ОСОБА_32 про взяття підозрюваного ОСОБА_10 на особисту поруку відмовити.

Згідно вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, яка була внесена за ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 року, підлягає поверненню заставодавцю, в зв`язку з припиненням цього запобіжного заходу.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 08.12.2017 року, о 13:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2