Справа № 183/1624/18
№ 1-кп/183/726/18
В И Р О К
іменем України
13 квітня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000451, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
01 березня 2018 року о 09.53 годині ОСОБА_3 , знаходився в офісному приміщенні торгового центру «Сад камня», розташованого по вул. Сучкова, 41-Г в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, і цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону марки «Nokia С2-00», який лежав на письмовому столі, реалізуючи, який в той же день, тобто 01 березня 2018 року о 09.53 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у офісному приміщенні торгового центру «Сад камня» за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з письмового столу мобільний телефон марки «Nokia С2-00», який поклав до лівої кишені свого пальто.
Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 01 березня 2018 року о 09.53 годині він в пошуках роботи, зайшов до офісного приміщення торгового центру «Сад камня», і побачивши на столі мобільний телефон «Nokia С2-00», взяв його, поклав собі у вишеню та пішов. В той же день, мобільний телефон він заклав у ломбард, отримавши за нього 120 гривень, а через деякий час, він знайшов гроші, викупив даний мобільний телефон і повернув потерпілому. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опію та психостимуляторів. Синдром залежності» (а.п.43), однак обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 , суд враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений, є особою, що в силу закону раніше не судима, вину він визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра, не перебуває (а.п.44,45), за останнім місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.49), шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілий претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.16), а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді громадських робіт, передбачених санкцією даної статті, оскільки штраф на користь держави та виправні роботи не можуть бути призначені судом, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює і не може підтвердити суду наявність у нього будь-яких доходів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза № 956/18, вартість якої складає 300 гривень (а.п.24), яка підлягає стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт не більше чотирьох годин на день, визначених органами місцевого самоврядування.

Речові докази:
- мобільний телефон «Nokia С2-00», чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 - залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 300 гривень.
Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1