АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

6 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ із Державною установою «Київський слідчий ізолятор» матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0010065 від 25.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Умань, Черкаської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, а саме до 25.12.2017 р., включно, без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про який йому повідомлено 28.10.2017 року, що об`єктивно підтверджується наданими слідчим доказами, які носять вагомий характер, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі чого задовольнив клопотання слідчого.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року та змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не в повній мірі взяв до уваги дані, що характеризують особу затриманого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві, навчається, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання.

Зазначає, що суд задовольняючи клопотання сторони обвинувачення не звернув увагу на те, що викладені ризики в клопотанні слідчого нічим не обґрунтовані і не підтверджені жодним доказом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції України в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0010065 від 25.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

28.10.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30.10.2017 року слідчий СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, крім того існують достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

30.10.2017 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, а саме до 25.12.2017 р., включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на специфіку злочину за яким оголошено підозру та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v. Austria»).

Разом з тим, на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також підстави, які свідчать не тільки про зменшення вказаних ризиків, а і про те, що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення.

Зокрема, як встановлено в засіданні суду апеляційної інстанції, на теперішній час орган досудового слідства провів у кримінальному провадженні значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а тому ризики, про які вказано в клопотанні слідчого, значно зменшилися.

Також колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має позитивні характеристики за місцем проживання та навчання. Наведені дані в своїй сукупності, як вважає колегія суддів, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_10 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, майновий стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, якісвідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому колегія суддів приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_10 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим колегія суддів переконана, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Саме домашній арешт в певний період доби, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0010065 від 25.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, а саме до 25.12.2017 р., включно, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, зобов`язавши його не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, строком до 25 грудня 2017 року включно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з-під варти звільнити.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків визначити до 25 грудня 2017 року включно.

Дану ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 с і к