Ухвала
іменем україни

25 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункті 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Однак, у касаційній скарзі засудженого відсутнє обґрунтування необхідності зміни чи скасування вказаного судового рішення з підстав передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу та точний зміст приписів ч. 5 ст. 72 КК.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Зокрема, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені в ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином обґрунтувати свої доводи.
Також, викладене засудженим прохання до касаційного суду не відповідає положенням ст. 436 КПК, оскільки не вказано яке конкретно судове рішення необхідно змінити.
Крім того, долучивши до скарги ухвалу апеляційного суду засуджений у мотивувальній та прохальній частинах зазначає про вирок суду, що є незрозумілим.
Як убачається з касаційної скарги, доводи засудженого зводяться лише до неправильного зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Однак, відповідно до Закону України № 838 від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», та зважаючи на положення ч. 6 ст. 9, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, зазначене питання вирішується судом, що ухвалив обвинувальний вирок, або місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого він виконується.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року залишити без руху.
Встановити засудженому п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3