Справа № 646/9705/16-к
№ провадження 1-кс/646/3/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 року м.Харків
Слідчий судця Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 25 травня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, мотивуючи скаргу тим, що вважає ці постанови передчасними, так як слідчим досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно. Тому, ОСОБА_3 просила скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та постанову про відмову у визнанні потерпілою.

ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий і прокурор, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали справи за скаргою, приходить до наступного.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000376 від 25 травня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 367 КК України, відкрите на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 16 квітня 2015 року.

До матеріалів кримінального провадження долучено незавірену ксерокопію цієї заяви (а.с.5), але оригінал заяви у матеріалах відсутній.

В даному кримінальному провадженні слідчим неодноразово приймалися рішення про його закриття, які скасовувалися слідчими суддями Червонозаводського районного суду м.Харкова із зазначенням у судових рішеннях конкретних недоліків досудового розслідування, проте належних слідчих дій на виконання судових рішень слідчим проведено не було,

Відповідно до пунктів 1-3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Проте у досудовому розслідуванні не встановлювалися обставини, які було викладено заявниками у їх заяві від 16 квітня 2015 року.

Так, у заяві від 16 квітня 2015 року про кримінальне правопорушення зазначено щодо невиконання працівниками прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судових рішень Червонозаводського районного суду м.Харкова, винесених за результатами розгляду судом скарг заявників на постанови про закриття кримінального провадження № 0000230, дано перелік цих судових рішень, а також зазначено про викладені у цих судових рішеннях недоліки слідства по зазначеному кримінальному провадженню № 0000230, які, на думку заявників, не було усунуто слідчими, які проводили розслідування по зазначеному кримінальному провадженню на виконання вказаних судових рішень.

У заяві наведено п`ять зазначених судами недоліків слідства по кримінальному провадженню № 0000230, які, на їх думку, слідчі не усунули умисно, не виконуючи зазначені судові рішення:

08.08.2014 року суд вказав на відсутність в матеріалах кримінального провадження заяв ОСОБА_5 від 14-15 серпня 2007 року.

Суд неодноразово зазначав про необхідність підтвердження повноважень працівника міліції Хроленка, судові рішення від 06.05.2008, 21.12.2012, 08.08.2014, про це зазначено у вказівках самого ж ОСОБА_8 від 07.11.2014.

Суд вказував на те, що не допитані очевидці та свідки події, судові рішення від 07.12.2008, 21.12.2012, 08.08.2014, про це також зазначено у вказівках самого ж ОСОБА_9 від 07.11.2014.

Суд неодноразово вказував про відсутність матеріалів перевірки прокуратури Жовтневого району м.Харкова, судові рішення від 07.12.2008, 21.12.2012, 08.08.2014, при цьому про долучення цих матеріалів зазначено у вказівках.

Судовим рішенням від 08.08.2014 зазначено, що не виконано рішення Київського районного суду м.Харкова від 16.10.2013 про внесення відомостей до ЄРДР.

Заявниками зазначено, що копії вказаних судових рішень знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 0000230, також зазначено про подання ними у цьому кримінальному провадженні заяви від 15.09.2014 про визнання їх потерпілими.

З урахуванням вищевказаних питань, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, суд зазначає, що для перевірки наявності або відсутності у матеріалах кримінального провадження № 0000230 заяв ОСОБА_5 від 14-15 серпня 2007 року, документів щодо повноважень ОСОБА_10 , протоколів, що підтверджують допити очевидців та свідків події, матеріалів перевірки, інформації щодо виконання або невиконання судових рішень, які зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, та вказівок прокурора, слідчий мав витребувати копії цих судових рішень, вказівок прокурора від 07.11.2014 та у повному обсязі долучити в копіях матеріали кримінального провадження № 0000230 до матеріалів кримінального провадження № 0000376 для відповіді на питання, поставлені у заяві про кримінальне правопорушення, тобто зазначити, коли було проведено слідчі дії, про які вказують заявники як на зазначені судами, на яких аркушах справи знаходяться протоколи допитів очевидців та свідків, матеріали прокурорської перевірки, документи щодо повноважень ОСОБА_10 . Цього слідчим не виконувалося.

Натомість слідчим було оглянуто лише частку аркушів матеріалів кримінального провадження № 0000230 (а.с. 13), без зазначення принципу відбору аркушів для огляду, та долучені копії деяких документів із цього кримінального провадження, що не дає змоги визначитися із висновками по зазначених питаннях заяви.

Із вказаних у заяві документів слідчим долучено незавірену копію вказівок прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області ОСОБА_8 від 07.11.2014 (а.с.26), у яких дійсно зазначено про необхідність допиту свідків, долучення документів щодо повноважень ОСОБА_10 , та виконання інших вказівок судових рішень.

12 липня 2015 року заявницю ОСОБА_3 допитано у якості потерпілої (а.с.56), до протоколу допиту заявницею додано ксерокопії судових рішень, а саме, постанови Червонозаводського районного суду від 06 травня 2008 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2008 року, постанови Червонозаводського районного суду від 07 грудня 2009 року, постанови Червонозаводського районного суду від 21 грудня 2012 року, ухвали Київського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2013 року, ухвали Київського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2013 року, (а.с.а.с.62-86).

З урахуванням, що кримінальне провадження № 0000230 відкрито 01 жовтня 2013 року та зазначеного в постанові Червонозаводського районного суду від 21 грудня 2012 року про необхідність окремого розслідування за подіями 14 серпня 2007 року, вбачається, що вказівки процесуального керівника ОСОБА_8 від 07 листопада 2014 року про необхідність виконання інших вказівок судових рішень стосуються саме постанов судів, якими скасовано постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за подіями 14 серпня 2007 року, тобто, і постанови Червонозаводського районного суду від 21 грудня 2012 року.

Таким чином, посилання свідка ОСОБА_8 на допиті щодо можливості ігнорування висновків зазначених постанов суперечать його ж вказівкам від 07 листопада 2014 року.

Отримавши від заявниці ксерокопії судових рішень, які здебільшого поганої якості, слідчий не витребував їх завірені копії та не долучив їх до матеріалів кримінального провадження.

Зазначені в цих судових рішеннях доводи щодо проведення певних слідчих дій по кримінальному провадженню № 0000230, які перелічено у заяві про кримінальне правопорушення щодо невиконання судових рішень, слідчий не відстежив за матеріалами цього кримінального провадження.

Ще в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2008 року (а.с.64-65), копія якої надана заявницею під час допиту, викладено перелік недоліків перевірки за подіями від 14 серпня 2007 року та конкретні вказівки. Саме ці вказівки мали бути виконані у подальшій перевірці, але у всіх подальших судових рішеннях, від 07 грудня 2009 року, від 21 грудня 2012 року зазначено ті ж недоліки перевірки (а.с.73), в подальшому при розслідуванні обставин за подіями 14 серпня 2007 року, після набуття чинності КПК 2012 року, та під час розслідування кримінального провадження № 0000230, слідчий мав враховувати доводи попередніх судових рішень щодо перевірки у прокуратурі тих же обставин.

Таким чином ігнорування працівником прокуратури ОСОБА_11 постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2012 року не відповідає вимогам закону. Крім того, в цій постанові зазначено, що працівники міліції ОСОБА_12 та Хома діяли за іншими подіями. Також у постанові Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2009 року, копія якої надана заявницею під час допиту, зазначено, що не встановлено свідків подій, на яких вказує у своїй заяві ОСОБА_5 (а.с.67), тобто посилання ОСОБА_11 на неможливість встановити очевидців та свідків подій не відповідають дійсності, оскільки їх вказав ОСОБА_5 .

Але перевірити це можливо лише при долученні копій матеріалів кримінального провадження № 0000230 у повному обсязі до матеріалів даного кримінального провадження, чого слідчим не зроблено. Також тільки у такому разі можливо перевірити довід ОСОБА_11 щодо долучення до матеріалів документів щодо повноважень ОСОБА_10 .

Як працівник прокуратури ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , так і слідчий в оскаржуваній постанові посилаються на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000230, та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2015 року, якою залишено без змін зазначену ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2014 року. Але встановлення факту невиконання зазначених у заяві про кримінальне провадження судових рішень, крім того, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2008 року, може стати підставою для надання належної правової оцінки вищевказаним судовим рішенням від 20.12.2014 та від 26.02.2015 як таким, що винесено із порушенням закону, та відновлення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000230 шляхом скасування самою прокуратурою постанови про його закриття, що не заборонено законом. Таким чином, суд вважає, що перевірка фактів, зазначених у заяві від 16 квітня 2015 року про кримінальне правопорушення повинна проводитися із метою надання чітких відповідей на поставлені у заяві питання, між тим, таких чітких відповідей із посиланнями на матеріали кримінального провадження № 0000230 оскаржувана постанова не містить.

26 червня 2015 року до ЄРДР на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 червня 2015 року за кваліфікацією ст.367 ч.1 КК України внесено відомості за іншою заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 16 квітня 2015 року, як зазначено у витягу з кримінального провадження № 0000457 (а.с.94, 96). Але в фабулі ЄРДР не внесено короткий виклад обставин із заяви, не зазначено, щодо обставин якої заяви проводиться розслідування, оскільки до матеріалів кримінального провадження долучено копії двох заяв від 16 квітня 2015 року, а саме № 2948 (вхідний до прокуратури № 28648 та № 2949 (вхідний до прокуратури № 28644), також у фабулі ЄРДР кримінального провадження № 0000457 не зазначено, яку конкретну бездіяльність допустили зазначені особи, натомість до фабули внесено відомості щодо самого судового рішення, яким зобов`язано внести відомості до ЄРДР. Зазначені обидві заяви від 16 квітня 2015 року долучені до матеріалів у ксерокопіях, оригінали заяв відсутні.

На те, що органом досудового розслідування не проводилося розслідування обставин, викладених у заяві від 16 квітня 2015 року щодо службової недбалості, неодноразово зазначали суди, скасовуючи попередні постанови про закриття кримінального провадження, зокрема, про це зазначено в ухвалах Червнозаводського районного суду м.Харкова від 21 березня 2016 року, від 26 травня 2016 року, від 03 серпня 2016 року, як зазначено судами, що слідчим не дано аналізу обставинам, зазначеним в заяві від 16.04.2016, а саме неприєднання заяв від 15.09.2014 щодо визнання потерпілими у кримінальному провадженню, не обґрунтовано рішення, прийняте в цій частині, по цій заяві заявників не допитано, обставини, викладені у заяві, не перевірено.

Зазначені висновки суду у вказаних судових рішеннях слідчим вкотре проігноровано, розслідування за обставинами заяви від 16 квітня 2015 року не проводилося, по цих обставинах не допитані працівники прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , не встановлено місцезнаходження вказаної заяви від 15.09.2014, та причини, за яких заява про визнання потерпілими не долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000230.

Як зазначено у рапортах слідчого (а.с.а.с. 132, 146), заявниця ОСОБА_3 допитана у якості потерпілої 12 липня 2015 року, але як вбачається із протоколу допиту заявниці від 12 липня 2015 року, слідчий допитував її по кримінальному провадженню № 0000376 за статтею ч.2 382 КК України (а.с.56) щодо невиконання судових рішень, але не допитував по кримінальному провадженню № 0000376 за статтями ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 367 КК України, тобто заявниця не допитана щодо заяви від 16 квітня 2015 року про бездіяльність, про також свідчить зміст показів заявниці 12 липня 2015 року під час допиту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Під час досудового розслідування заявниця ОСОБА_3 допитана у якості потерпілої, у протоколі допиту зазначила про призначення їй психологічної експертизи для встановлення виду та обсягу нанесеної шкоди, але психологічна експертиза не проведена, у порушення вимог п.6 ч.2 ст.242 КПК України, що є безумовною підставою для скасування постанови слідчого. Аналогічну правову позицію висловив Апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 30 квітня 2015 року по справі № 646/14565/14-к.

Водночас, матеріали кримінального провадження містять Повідомлення судового експерта ОСОБА_14 про неможливість надання висновку про наявність та обсяг моральної шкоди, завданої заявникам, із зазначенням, що слідством не встановлено вину зазначених осіб. Але з такою відмовою щодо проведення психологічної експертизи заявниці суд не погоджується, оскільки у питаннях, наданих експерту на вирішення, слідчий не зазначав, що моральна шкода завдана заявникам саме ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , а лише про наявність такої шкоди та її обсяг, оскільки відповідно до предмету психологічного дослідження її суб`єктами мали бути саме заявники. Крім того, по справі № 646/14565/14-к, за якою висловив свою вищевказану позицію Апеляційний суд Харківської області, йдеться про проведення психологічної експертизи по кримінальному провадженню, за яким також ще не встановлено винних осіб.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вищезазначених недоліків слідства, цим вимогам постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає, оскільки недоліки, зазначені у судових рішеннях, якими скасовано попередні постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не усунуто, в оскаржуваній постанові взагалі викладено чотири питання з п`яти зазначених у заяві про кримінальне правопорушення, а сама постанова про закриття кримінального провадження наповнена загальними фразами, без посилань на матеріали кримінального провадження № 0000230, без відповідей на досить чіткі питання, викладені в заявах про кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про суттєву неповноту досудового розслідування.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування та виконання вказівок суду.

Щодо скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою, то слід зазначити, що така у кримінальному провадженні № 0000458 від 26 червня 2015 року не виносилася, а заявниця допитана у якості потерпілої із врученням їх пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 25 травня 2015 року, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали та попередніх ухвалах слідчих суддів.
В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1