Справа № 212/854/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши подане в межах кримінального провадження № 0000208 від 23.01.2018 року слідчим та погоджене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, з повною професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, звернулась слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , в якому зазначила, що 19.01.2018 близько 15.30 години ОСОБА_5 , перебував в квартирі в якій мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . В момент коли його матір ОСОБА_7 перебувала в іншій кімнаті, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_7 . Після чого останній реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_7 та обернення його на свою користь, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу, що знаходився у кімнаті золотий ланцюжок, проби 585, вагою 6,52 гр, довжиною 55 см, плетіння панцерне, належний ОСОБА_7 вартість, якої згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 539 від 08.02.2018 складає 8227,26 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 було завдано майнову шкоду на загальну суму 8227,26 гривень.
Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні подане клопотання просив задовольнити, обґрунтовуючи його задоволення неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що дійсно вкрав у матері золотий ланцюжок, який вже повернутий. Заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до статті 5 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Згідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав люди
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що обраний захід обмежує права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», а тому може бути застосоване тільки за наявності законної мети та підстав.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
У ч.2 ст.183 КПК України визначений вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, прийти до висновку, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.
При вирішенні питання щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримується вищезазначених положень діючого законодавства.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 23 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
09 лютого 2018 року підозрюваного ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час розгляду встановлено, що ОСОБА_5 скоїв злочин, який відповідно до ст.. 12 КК України, є злочином середнього ступеня тяжкості, раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, не переховується від органу досудового розслідування, і вказані обставини є достатніми для застування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідністю застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183,186, 193, 194, 195, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У клопотанні, винесеному в кримінальному провадженні № 0000208 від 23 січня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження за першим викликом;
2) Не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) докласти зусиль од пошуку роботи.
Обов`язки покласти до 12 квітня 2018 року.
Підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснити, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвала оскарженню не підлягає, але запереченням на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, або включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1