Справа № 163/1481/17 Провадження №11-кп/773/442/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку виконання покарань Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 21.06.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь Автономної Республіки Крим, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- вироком Нахімовського районного суду м. Севастополь АР Крим від 24.11.2011 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357,70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки), звільненого умовно-достроково 20.11.2013 року на 10 (десять) місяців 2 (два) дні.

засуджений за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з моменту фактичного затримання 14 квітня 2017 року.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишено попередній - тримання під вартою

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 13 квітня 2017 року близько 22.00 год. спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на узбіччі дороги сполученням с. Вишнівка - с. Забужжя Любомльського району Волинської області, володіючи інформацією про наявність грошових коштів у ОСОБА_11 , за попередньою змовою , діючи умисно, з корисливих мотивів та, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_11 декілька ударів кулаками в різні ділянки голови, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних та відкрито викрали грошові кошти і мобільний телефон, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 22931 грн. 43 коп.

Не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, обвинувачений просить змінити вирок в частині призначеного йому покарання. Стверджує, що вирок щодо нього є надто суворим, оскільки він повністю визнав свою винуватість, давав правдиві, послідовні показання, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий претензій матеріального характеру не має. Просить суд врахувати стан його здоров`я та перебування на утриманні малолітньої дитини, громадянської дружини, яка перенесла операцію під час пологів і за вищевказаних підстав застосувати до нього покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

У поданому до апеляції клопотанні, просить застосувати до нього положення Закону України « Про амністію в 2016 році» .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляцій, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація його дії за ч.2 ст.186 КК України ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання, наведені в апеляції про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став.

З достатньою повнотою судом взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та обтяжуючі покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні суду вмотивовано підстави незастосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Судом першої інстанції враховано посередні характеристики обвинуваченого за місцем проживання та відсутність будь-яких претензій від потерпілого.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд доходить висновку, що наявність вищевказаних даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, наявність хвороби, відсутність його на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а також утримання малолітньої дитина та цивільної дружини, не дає підстав для застосування щодо нього звільнення від відбування основного покарання з випробувальним терміном.

Підстав для застосування до ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, апеляційний суд не вбачає.

Клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію в 2016 році» до задоволення не підлягає, оскільки перший злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, а тому як регламентує пункт «б» статті 9 вищевказаного Закону амністія не застосовується до осіб, які раніше були звільнені з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування чи зміни вироку та задоволення апеляційних скарг з наведених у них мотивів, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 21 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст.186 КК України - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Судді