Провадження № 1-кс/761/9141/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003913 від 10.04.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, м. Гайворон, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0003913 від 10.04.2018 року. В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 10.04.2018 приблизно о 00.05 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 17, помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , швидкою ходою підійшов ззаду та схопив його своєю правою рукою за горло, при цьому повалив його спиною на землю та для усунення супротиву придавив коліном на живіт, тим самим застосувавши насильство. В подальшому ОСОБА_6 забрав із правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон марки Microsoft Lumia 540 Dual SIM, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 3500 гривень, в якому була сім-картка «МТС» вартістю 30 гривень та карта пам`яті на 32 ГБ вартістю 450 гривень. В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме підозрюваний перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню кримінального провадження. Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.
Прокурор подане клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.
Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали висунуту підозру та заявлені ризики непроцесуальної поведінки останнього необґрунтованими.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
У провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м.Києві знаходяться матеріали кримінального провадження №0000063 від 03.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.
10.04.2018 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10.04.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події від 10.04.2018 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
При цьому, посилання слідчого на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду так як він, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років позбавлення волі, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи виключно у вигляді тримання під вартою. Проте ризик переховування підтверджується тим, що підозрюваний не має місця реєстрації та постійної адреси проживання.
У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинювати незаконний вплив на потерпілого або перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями.
На переконання слідчого судді, прокурором в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.
Тяжкість злочину, у вчиненні якого повідомлено про підозру, не може бути підставою для обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду також на ті обставини, що суду не надано такого обсягу вагомих доказів підозри у причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину, зазначеному в клопотанні, який би свідчив про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про запобіжний захід слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, та покладення на підозрювану певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри та даних про особу ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003913 від 10.04.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яким зобов`язати ОСОБА_6 , виконувати окремі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;
-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Солом`янського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , прокурора у кримінальному провадженні.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя: ОСОБА_1