Справа № 183/5087/17
№ 1-кп/183/982/17

У Х В А Л А
11 грудня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, розведеного, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, такого, що не має судимості, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09 жовтня 2017 року від прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 13.10.2017 року, однак не було проведено в строк відповідно з вимогами ст. 314 КПК України та декілька разів було відкладено у зв`язку із неодноразовою неявкою обвинуваченого в судове засідання, тому підготовче судове засідання проведено лише 11.12.2017 року.
Прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.
Потерпіла ОСОБА_5 вважає неможливим призначити до розгляду обвинувальний акт, оскільки в ньому не зазначений весь перелік майна яке було вкрадене, а те майно яке зазначено не має оціночної вартості. Також в обвинувальному акті, зазначено, що ряд майна матеріальної цінності для неї не становить, що не відповідає дійсності, оскільки все вкрадене майно становить для неї цінність.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, в першому та другому епізодах обвинувального акту відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України зазначено, що ним вчиненого крадіжку, крім іншого ще:
- різноманітних деталей від автомобіля, точний перелік яких не встановлено;
- зварювального апарату, марку якого не встановлено;
- газонокосарку, марку не встановлено;
- кутову шліфувальну машину, марку не встановлено;
- електродриль, марку не встановлено;
- точильний станок, марку не встановлено;
- краскопульт, марку не встановлено;
які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.
Суд позбавлений можливості самостійно визначати обсяг обвинувачення з огляду на загальні засади кримінального провадження визначені в ст. 7 КПК України.
Також є неможливим і дослідження не встановлених обставин, оскільки слідчім та прокурором не встановлені речі та їх вартість, у викраденні яких обвинувачується ОСОБА_4 .
Суд не може призначити до розгляду обвинувальний акт, який не містить чітке формулювання переліку майна та його вартості, оскільки обов`язком суду, який виникає на стадії судового розгляду та визначений ст. 348 КПК України є роз`яснення суті обвинувачення, яке на досудовому розслідування не було визначено.
Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України як у вузькому розумінні ст. 291 КПК України так і в широкому розумінні вимог КПК України.
Суд вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення, передбачених КПК України вимог. Вказане підтверджується висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 року, а саме невиконання прокурором вимог статті 384 КПК України, в силу вимог пункту третього частини третьої статті 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві.
З огляду на зазначене, суд переконаний в необхідності повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком обвинувального акту, також, необхідно зазначити, що органами досудового розслідування не дотримано вимог ст.. 109, 110 КПК України, щодо складання реєстру матеріалів досудового розслідування.
Так реєстр матеріалів досудового розслідування не містить часу проведення процесуальних дій (п. 19, п. 20 розділу І), взагалі не містить реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України - повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1