АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 631/1890/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2493/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 631/1890/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.286ч.1 КК України
за апеляційними скаргами прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2017 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2017 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовірівка Нововодолажського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, працює водієм амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Старовірівка, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винним і засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України на 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням права управління транспортними засобами строком на два роки. Згідно ст.75 КК України звільнено від основного покарання з випробувальним терміном на один рік, зобов`язавши засудженого у відповідності до ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнуто на користь держави судові витрати на залучення експерта при проведенні автотехнічної експертизи у розмірі 736 грн. 56 коп. У задоволенні цивільного позову про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовлено в повному обсязі. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодились прокурор, обвинувачений та його захисник, які подали апеляційні скарги.
Прокурор до початку апеляційного розгляду відкликав апеляційну скаргу.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просять вирок скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати. У судовому засіданні апеляційного суду підтримали саме ці вимоги.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 23 жовтня 2014 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , управляючи мотоциклом «Іж-Планета 3» з коляскою без документів та реєстраційного номера, з увімкненим ближнім світлом ліхтаря рухався по автодорозі вулиці Гагаріна с. Старовірівка Нововодолажського району Харківської області у напрямку центра с. Старовірівка яка була освітлена вуличними ліхтарями. В районі домоволодіння №60, яке розташоване по вулиці Гагаріна с. Старовірівка, ОСОБА_7 , рухаючись по вказаному мотоциклі побачив, що в зустрічному напрямку йшла ОСОБА_11 по середині проїжджої частини дороги. В процесі подальшого руху ОСОБА_7 повертаючи на мотоциклі праворуч, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 . В результаті наїзду на пішохода ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №29/94-ОКБт/14 від 27 січня 2015 року виявлені ушкодження: грудної клітини: точкові рани в правій підключичній області; синець на передній поверхні грудної клітини, в верхній третині, на ділянці, що розташована від області проекції передньої поверхні правого плечового суглобу, в правій навколо ключичній області між правою передньою пахвовую лінією та лівою середньо-ключичною лінією, між проекцією лівої ключиці та проекцією 4-го міжребрового простору справа, а також між проекцією лівої ключиці та проекцією 2-го міжребрового простору зліва; травма правої ключиці у вигляді повного відриву ключично-акроміального зчленування, з вивихом суглобової поверхні доверху, ушкодження грудино-ключичного зчленування у вигляді неповного його відриву та вивихом суглобової поверхні в середину; кінцівок: точкові рани в лівому ліктьовому згині; синець на розгинальній поверхні в верхній третині лівого передпліччя, та на зовнішній поверхні області проекції лівого ліктьового суглобу; синець на внутрішній поверхні в нижній третині правого плеча, внутрішній поверхні області проекції правого плечового суглобу; два синця на зовнішній поверхні в верхній третині правого стегна; синець на зовнішній поверхні і області проекції правого колінного суглобу; синець на передній та зовнішній поверхні в верхній та середній третині правої гомілки; садно на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки; синець та садно на задній та внутрішній поверхні в нижній третині лівої гомілки; лінійний перелом середньої третини правої малогомілкової кістки; лінійний перелом правої медіальної кісточки без зміщення; Закрита травма грудної клітини у вигляді відривів ключично-акроміального та грудино-ключичного зчленування утворилися за єдиним механізмом, при одноразової ударної дії тупого твердого предмету з необмеженою поверхнею, більш ймовірно, в результаті одноразового падіння на праве плече з наданням тілу прискорення. Травма правої гомілки у вигляді закритого лінійного перелому середньої третини малогомілкової кістки, закритого лінійного перелому правої медіальної кісточки, синця на передній та зовнішній поверхні в верхній та середній третині правої гомілки, садна на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки,- утворилися за єдиним механізмом, від одноразової ударної дії тупого твердого предмету. Зазначені інші синці на кінцівках утворилися від одноразових ударних дій тупих твердих предметів. Садно на лівій гомілці утворилося від одноразової дії удару-тертя тупого твердого предмету. Зазначені ушкодження до причини смерті відношення не мають, та в своїй сукупності, могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні транспортного засобу з постраждалою, та не могли бути отримані в результаті падіння з висоти «власного зросту». Вказані ушкодження не могли бути нанесені постраждалою собі власноруч, тобто самостійно. Керуючись п.4.8 «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, вищевказані ушкодження носять ознаки: Зазначені синці на кінцівках та садно на лівій гомілці, як окремо так і сукупно, - легкого тілесного ушкодження; Зазначена травма грудної клітини, - тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я; Зазначена травма правої гомілки,- тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я; Вказані ушкодження не є небезпечними для життя. Згідно висновку автотехнічної експертизи № 457/15 від 28 серпня 2015 року в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Іж-Планета 3» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія мотоцикла «Іж-Планета 3» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП. У даній дорожній обстановці водій «Іж-Планета 3» ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, але відмовився від надання будь-яких пояснень. В судових дебатах просив його виправдати у зв`язку з недостатністю доказів його винуватості.
У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений, підтримуючи апеляційні вимоги, підтвердив також, що саме він, керуючи мотоциклом, допустив наїзд на померлу нині ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 23 жовтня 2014 року близько 18 години практично принесли додому його дружину ОСОБА_11 , яку збили на дорозі мотоциклом. Вона вказувала, що йшла по дорозі і була збита мотоциклом, яким керував ОСОБА_7 . Дружина в день ДТП відмовилась від госпіталізації, але через деякий час їй стало зле і вона змушена була госпіталізуватися до лікарні. Знаходячись у лікарні дружина померла.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 23 жовтня 2014 року у вечірній час він в якості пасажира їхав на мотоциклі, яким керував ОСОБА_7 . Вони їхали по вул. Гагаріна в с. Старовірівка Нововодолазького району, було темно. Як саме був здійснений наїзд він не бачив, оскільки знаходився позаду водія і знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Після ДТП вони зупинилися. Потерпіла знаходилась на проїжджій частині дороги і лежала на землі. Самостійно піднятися вона не могла. Практично після ДТП на автомобілі зупинився свідок ОСОБА_15 , який запропонував допомогу. Потерпілу відвели додому. Вона була при свідомості. Видимих тілесних ушкоджень на потерпілій свідок не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що 23 жовтня 2014 року він на автомобілі рухався по вулиці Гагаріна села Старовірівка Нововодолазького району. Він побачив, що на узбіччі стоїть мотоцикл, а на проїжджій частині лежить жінка. Він зрозумів, що жінку збили мотоциклом. Він запропоновував жінку відвести додому, що і було зроблено. Обставини ДТП йому не відомі.
Крім того, у судовому засіданні прокурор в якості доказів винуватості ОСОБА_7 було надано:
-витяг з ЄРДР, про внесення відомостей про скоєння злочину за правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України, за заявою ОСОБА_16 про скоєння ДТП, від якого вона отримала тілесні ушкодження.
-заяву ОСОБА_16 про те, що 23 жовтня 2014 року близько 19 години по вул. Гагаріна в с. Старовірівка на неї був здійснений наїзд мотоциклом, пізніше від чоловіка їй стало відомо, що за кермом мотоцикла знаходився ОСОБА_17
-висновок експерта №29/94-ОКБт/14, якими встановлено наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_11 : грудної клітини: точкові рани в правій підключичній області; синець на передній поверхні грудної клітини, в верхній третині, на ділянці, що розташована від області проекції передньої поверхні правого плечового суглобу, в правій навколо ключичній області між правою передньою пахвовую лінією та лівою середньо-ключичною лінією, між проекцією лівої ключиці та проекцією 4-го міжребрового простору справа, а також між проекцією лівої ключиці та проекцією 2-го міжребрового простору зліва; травма правої ключиці у вигляді повного відриву ключично-акроміального зчленування, з вивихом суглобової поверхні доверху, ушкодження грудино- ключичного зчленування у вигляді неповного його відриву та вивихом суглобової поверхні в середину; кінцівок: точкові рани в лівому ліктьовому згині; синець на розгинальній поверхні в верхній третині лівого передпліччя, та на зовнішній поверхні області проекції лівого ліктьового суглобу; синець на внутрішній поверхні в нижній третині правого плеча, внутрішній поверхні області проекції правого плечового суглобу; два синця на зовнішній поверхні в верхній третині правого стегна; синець на зовнішній поверхні і області проекції правого колінного суглобу; синець на передній та зовнішній поверхні в верхній та середній третині правої гомілки; садно на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки; синець та садно на задній та внутрішній поверхні в нижній третині лівої гомілки; лінійний перелом середньої третини правої малогомілкової кістки; лінійний перелом правої медіальної кісточки без зміщення. Закрита травма грудної клітини у вигляді відривів ключично-акроміального та грудино-ключичного зчленування утворилися за єдиним механізмом, при одноразової ударної дії тупого твердого предмету з необмеженою поверхнею, більш ймовірно, в результаті одноразового падіння на праве плече з наданням тілу прискорення. Травма правої гомілки у вигляді закритого лінійного перелому середньої третини малогомілкової кістки, закритого лінійного перелому правої медіальної кісточки, синця на передній та зовнішній поверхні в верхній та середній третині правої гомілки, садна на зовнішній поверхні в нижній третині правої гомілки,- утворилися за єдиним механізмом, від одноразової ударної дії тупого твердого предмету. Зазначені інші синці на кінцівках утворилися від одноразових ударних дій тупих твердих предметів. Садно на лівій гомілці утворилося від одноразової дії удару-тертя тупого твердого предмету. Зазначені ушкодження до причини смерті відношення не мають, та в своїй сукупності, могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні транспортного засобу з постраждалою, та не могли бути отримані в результаті падіння з висоти «власного зросту». Вказані ушкодження не могли бути нанесені постраждалою собі власноруч, тобто самостійно. Керуючись п.4.8 «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, вищевказані ушкодження носять ознаки: Зазначені синці на кінцівках та садно на лівій гомілці, як окремо так і сукупно, - легкого тілесного ушкодження; Зазначена травма грудної клітини, - тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я; Зазначена травма правої гомілки,- тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я; Вказані ушкодження не є небезпечними для життя;
-протокол огляду транспортного засобу від 06 листопада 2014 року, в ході якого слідчий оглянув мотоцикл «Іж-Планета 3», не встановивши наявності ушкоджень транспортного засобу. Транспортній засіб був вилучений та направлений на майданчик тимчасового утримання;
-протокол огляду від 18 вересня 2015 року мотоцикла «Іж-Планета 3» червоного кольору з коляскою без документів та реєстраційного номера, з відсутністю пошкоджень;
-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 січня 2015 року за участю ОСОБА_7 , в якому зафіксована обстановка, яка була на момент ДТП 23 жовтня 2014 року;
-протокол проведення слідчого експерименту від 15 червня 2015 року за участю ОСОБА_7 , який вказав за яких обставин була скоєна дорожньо-транспортна пригода;
-висновок експерта №457/15 від 28 серпня 2015 року, відповідно до якої в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Іж-Планета 3» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія мотоцикла «Іж-Планета 3» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП. У даній дорожній обстановці водій «Іж-Планета 3» ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
Суд першої інстанції повно, всебічно й об`єктивно дослідив обставини події, усім доказам, що є в кримінальному провадженні і були досліджені в судовому засіданні, дав належну оцінку, дійшовши правильного висновку щодо повної доведеності винуватості обвинуваченого в злочині.
Стороною захисту при дослідженні доказів вказано, що усі докази, за винятком судово-медичної експертизи являються недопустимими, оскільки зібрані всупереч вимог КПК України, оскільки слідчий експеримент проведений з ОСОБА_7 проведений в статусі свідка ОСОБА_7 і на підставі цієї слідчої дії виконана автотехнічна експертиза. При виконанні вказаних слідчих дій порушено право на захист ОСОБА_7 , якому не роз`яснювалося право на захист і він мав право не надавати пояснень. Заява потерпілої виконана на комп`ютері і в заяві неправильно вказане по батькові заявника ОСОБА_18 , хоча відповідно до паспорту вона має по батькові ОСОБА_19 . Разом з тим, суд правильно зазначив, що докази, надані прокурором у судовому засіданні, являються належними та допустимими, оскільки зібрані відповідно до вимог КПК України в межах даного кримінального провадження. Доводи сторони захисту стосовно недопустимості всіх доказів, за винятком судово-медичної експертизи, судом правильно оцінено як такі, що не мають правового підґрунтя.
Визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність істотного порушення прав та свобод обвинуваченого при зборі та фіксуванні доказів, що мало б своїм наслідком визнання їх недопустимими. Оскільки ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, його дії правильно було кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий.
Необгрунтоване посилання суду на щире каяття обвинуваченого не вплинуло на правильність висновків суду й на правильність призначеного покарання. Покарання обвинуваченому призначено з дотриманням вимог ст.ст.50 та 65 КК України достатнє та необхідне для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам.
Разом з тим, згідно вимог ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Згідно вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Злочин, за який засуджено ОСОБА_7 , є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.
Оскільки обвинувачений та його захисник наполягали на недоведеності вини та необхідності закриття кримінального провадження за реабілітуючи підстав, він має бути звільнений від покарання, а не від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2017 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Згідно вимог ч.5 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від покарання за цим вироком на підставах, передбачених ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ________________

ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22