Номер провадження: 11-сс/785/527/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0007053 від 07 вересня 2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0007053 від 07 вересня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. До підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені тяжкого злочину. Також, прокурор наголошує, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не одружений та мешкає не за місцем реєстрації

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

При розгляді зазначеної апеляційної скарги, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У відповідності до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий у своєму клопотанні, та прокурор у судовому засіданні довели обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.307 КК України.

При цьому сам підозрюваний в ході допиту в повному обсязі погодився з обґрунтованістю своєї підозри саме за ч.2 ст.307 КПК України (а.п.62).

Прокурор як на обставину, що дає підставу вважати про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків та ніде не працює.

Посилання прокурора на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, апеляційний суд вважає недостатніми для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Посилання прокурора на відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків також викликає у апеляційного суду певні сумніви.

Так, дійсно підозрюваний на теперішній час неодружений та ніде офіційно не працює. Проте з матеріалів провадження вбачається, що він народився, зареєстрований та постійно проживає в м.Одесі.

З моменту застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, останній мав безперешкодну можливість вдатися до спроб переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнути кримінального переслідування.

Напроти, ОСОБА_8 належним чином виконує покладені на нього обов`язки, без відома слідчого, прокурора не залишає місце свого проживання, самостійно на першу вимогу з`явився в судове засідання апеляційного суду.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 раніше не був судимий, на даному етапі досудового розслідування повністю визнає свою провину та співпрацює зі слідством.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту цілком забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

Разом з тим слід зазначити про те, що слідчий суддя допустив помилку в розрахунку терміну дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до підозрюваної ОСОБА_10 .

Статтею 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування має складати не більш ніж два місяці з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.6 ст.191 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

В рамках кримінального провадження №0007053 повідомлення про підозру ОСОБА_8 було складено 15 березня 2018 року (а.п.58-60), тобто саме з цього дня розпочався відлік двомісячного строку досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до положень ст.219 КПК України, досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження має бути закінчено до 15 травня 2018 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя мав право застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід лише в межах строку здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, який закінчується 15 травня 2018 року.

Фактично ж слідчий суддя застосував до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці, вийшовши при цьому за межі строку проведення досудового розслідування, що є неприпустимим.

Апеляційний суд вважає таке порушення вимог кримінального процесуального закону істотним, що відповідно до положень п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

З огляду на зазначені обставини апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді в частині визначення строку, на який до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому з урахуванням положень ч.3 ст.407 КПК України, підлягає безумовному скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою слід застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 15 травня 2018 року включно.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 15 травня 2018 року та покласти на нього наступні обов`язки:

1)не залишати місце свого постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

4)утримуватись від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають відношення до вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали апеляційного суду до 15 травня 2018 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3