Справа №463/4977/17
Провадження №1-в/463/196/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
представника Львівського міського
відділу з питань пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання психолога Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 17.11.2016р. вироком Личаківського районного суду м. Львова за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Психолог Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, в якому просить застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році» та звільнити його від призначеного йому покарання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Львівського міського відділу з питань пробації та захисника засудженого ОСОБА_5 , які заяву підтримали, дослідивши матеріали особової справи в якій міститься заява засудженого ОСОБА_5 про відмову від застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» (а.с.35), суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 судом вирішується про застосування амністії.

Відповідно до п.а » ч. 1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

В матеріалах особової справи №73/16 засудженого ОСОБА_5 міститься пояснення, де останній, використавши своє конституційне право на самовизначення, відмовляється від застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с. 35). А звернення до суду з поданням про вирішення питання по суті у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році» всупереч його волі може розцінюватися як неналежна правова процедура, необґрунтований процесуальний примус, порушення його конституційних прав та тиск з боку органу пробації на його волю та охоронюване право на захист.

Згідно з ч. 7 ст. 10 цього ж Закону, застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Суд вважає, що за таких обставин клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.74, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, п. а ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016, суд,-

у х в а л и в :
В задоволенні подання психолога Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1