1-кп/357/1216/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження №0000076 від 18.08.2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого електромонтажником ПрАТ «Регіон сервіс», проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05.09.2017 року до суду для судового розгляду надійшла угода про визнання винуватості від 31.08.2017 року та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000076 від 18.08.2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно обвинувального акту, відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року, військовозобов`язані особи перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Будучи військовозобов`язаним, ОСОБА_4 11.08.2015 року на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду з`явився за викликом до Білоцерківського ОМВК та в подальшому пройшов обстеження і медичний огляд за результатами якого його було визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

Цього ж дня, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було вручено повістку про необхідність прибуття 14.08.2015 року о 7 годині 00 хвилин до Білоцерківського ОМВК Київської області для призову на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, в якій ОСОБА_4 власноруч поставив свій особистий підпис, чим підтвердив факт її отримання.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином повідомленим про день та час явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не з`явився без поважних причин до призовного пункту, а саме до Білоцерківського ОМВК Київської області, що розташований за адресою: вул. Павліченка, 14, м. Біла Церква Київської області о 7 годині 00 хвилин 14.08.2015 року, для подальшого проходження служби у Збройних Силах України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як умисне ухилення від призову за мобілізацією.

Разом з обвинувальним актом до суду було надано укладену прокурором з обвинуваченим ОСОБА_4 31 серпня 2017 року угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення в судовому засіданні. При цьому сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ст. 336 КК України у виді 2 років позбавлення волі з звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні прокурор і обвинувачений підтвердили зазначену угоду і просять її затвердити, не заперечує проти затвердження угоди і захисник ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України.

Зазначена угода містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, а також містить детальне роз`яснення передбачених ст. 473 КПК України наслідків затвердження цієї угоди судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди. Угоду підписано обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК України; дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 336 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України; обвинувачений має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у провадженні відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.08.2017 року прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000076 від 18.08.2015 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання за ст. 336 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обв`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,