Справа № 676/1565/17
Провадження № 1-кп/676/267/17
ч.1ст.296 КК України
ВИРОК

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурорів Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , представників служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільському кримінальне провадження щодо: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , незареєстрованого, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого ч.1ст.296 КК України, -

встановив:
19 лютого 2017 року близько 21 год. 30 хв. в м. Кам`янець-Подільському неповнолітній ОСОБА_10 , знаходячись на четвертому поверсі гуртожитку ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», що по проспекту Грушевського, 2А, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності та моралі, достовірно знаючи про те, що гуртожиток працює та в ньому перебувають жильці та працівники, у вечірній час коли жителі гуртожитку відпочивають, безпричинно чіплявся до працівників гуртожитку і учбового закладу, погрожував їм, голосно виражався нецензурними словами та перешкоджав їм працювати. Продовжуючи свій злочинний умисел на порушення громадського порядку ОСОБА_10 на другому поверсі вказаного гуртожитку, під час суперечки з старостою гуртожитку ОСОБА_11 , який намагався припинити його хуліганські дії, безпричинно наніс один удар кулаком правої руки в груди ОСОБА_11 та погрожував останньому фізичною розправою. Далі, діючи з єдиним умислом на вчинення хуліганських дій ОСОБА_10 направився до кімнати № 31, та знаходячись в даній кімнаті кинув у віконне скло скейтборд, внаслідок чого розбив внутрішню та зовнішню частину віконного скла. Також, при виході з гуртожитку ОСОБА_10 вибив склопакет в приміщенні холу гуртожитку, де був затриманий працівниками поліції, які припинили хуліганські дії останнього. Вказаними діями ОСОБА_10 порушив нормальну діяльність гуртожитку, спокій громадян та пошкодив майно ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», а хуліганські дії ОСОБА_10 спостерігали велика кількість проживаючих у гуртожитку.

Обвинувачений ОСОБА_10 у суді вину визнав та пояснив, що ввечері 19 лютого 2017 року в гуртожитку на четвертому поверсі, перебував у стані алкогольного сп`яніння, голосно розмовляв по телефону, вихователь зробив зауваження і сказав, щоб він спускався на 2 поверх, через це він став конфліктувати з вихователем, під час чого вживав нецензурні слова. Вже на другому поверсі за вихователя заступився староста гуртожитку ОСОБА_12 , тому він штовхнув ОСОБА_12 , зі злості розбив скло в кімнаті. Далі, розбив скло на першому поверсі, оскільки хотів вийти на свіже повітря, а вахтер не хотіла відчинити двері і він вийшов на вулицю. У суді обвинувачений просив застосувати до нього амністію та дав згоду на її застосування.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що того дня ОСОБА_10 прийшов до гуртожитку близько 22 год. в стані алкогольного сп`яніння, почав кричати та нецензурно лаятися, так, що збіглися жителі гуртожитку. Він запитував, про причини такої поведінки у обвинуваченого та намагався заспокоїти, затягнув за руку у кімнату, через це між ними виник конфлікт, і ОСОБА_13 відштовхнув його ударом в груди, і у відповідь ОСОБА_14 теж його штовхнув у груди. ОСОБА_10 виривався з кімнати на вулицю, кидав скейт по кімнаті та розбив вікно, пошкодив дверцята шафи. Це було грубе порушення правил поведінки у гуртожитку, які їм роз`яснювали вихователі, тому викликали працівників поліції. Інцидент відбувся, коли вже більшість студентів відпочивали, ОСОБА_10 голосно кричав, обвинуваченого не могли заспокоїти тому викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_15 у суді дав наступні покази, що на початку 2017 року ОСОБА_10 повернувся у гуртожиток у стані алкогольного сп`яніння та дебоширив, один із учнів його заспокоював. Весь інцидент тривав близько години, він не бачив, щоб ОСОБА_13 когось бив, лише товк ногою в двері. Йому скаржилися дівчата, тому він піднявся на четвертий поверх і став заспокоювати ОСОБА_10 , проте обвинувачений не реагував на його зауваження, голосно кричав, нецензурно лаявся на його адресу. Далі, він залишив ОСОБА_16 із ОСОБА_17 та вихователем ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_10 кричав було чути з 4 на 1 поверх. Він бачив таку поведінку ОСОБА_10 вперше, характеризує його позитивно, коли він тверезий. Вважає, що причиною агресивної поведінки став стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні дала наступні покази, що на протязі минулого навчального року працювала з ОСОБА_10 , обвинувачений коли вживає алкогольні напої дуже агресивний. У лютому 2017 року повернувся в гуртожиток в стані алкогольного сп`яніння, піднявся на 4 поверх до дівчат, вихователь сказав, щоб він спускався до себе в кімнату на 2 поверх, з цього почався конфлікт. ОСОБА_10 кричав, лаявся нецензурною лайкою, в кімнаті розбив скло та пошкодив вхідні двері, коли вибіг у хол, то розбив вітрину. Працівники гуртожитку змушені були викликати поліцію, щоб заспокоїти обвинуваченого.

Вина ОСОБА_10 у інкримінованому йому злочині доводиться і фактичними даними, зафіксованими у протоколах слідчих дій, документами.

Так, протоколом огляду місця події зафіксовано робите скло у кімнаті гуртожитку, що підтверджує безпричинні хуліганські дії обвинуваченого (т.1а.с.12-13).

З акту пошкодженого майна вбачається, що в результаті хуліганських дій ОСОБА_10 було пошкоджено шафу та вікно (т1а.с.13).

Обвинувачений ОСОБА_10 , згідно висновку судово-психіатричної експертизи, виявляв соціалізований розлад поведінки, проте цей розлад не позбавляв та не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто щодо скоєного суд вважає ОСОБА_10 осудним. Підозрюваний ОСОБА_10 застосування до нього примусових мір медичного характеру не потребує.

На виконання ст. 485 КПК України у судовому засіданні встановлені такі обставини : ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здоровий, раніше перебував на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «епізодичне вживання алкоголю зі шкодою для здоров`я, на момент вчинення правопорушення з обліку знятий, перебував у консультативній групі у дитячого лікаря-психіатра з діагнозом «соціалізований розлад поведінки». Обвинувачений щиро жалкує за вчинене, кається, відшкодував навчальному закладу збитки, на момент вчинення правопорушення користувався соціальним статусом дитини-сироти, перебував на повному державному утриманні, над ним була встановлена опіка навчальним закладом, а тому його утримання відповідало законодавчим нормам щодо умов утримання дітей сиріт, у період вчинення злочину перебував на повному державному забезпеченні. ОСОБА_10 за місцем навчання негативно характеризувався, він навчався у ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» з 1 вересня 2016 року за спеціальністю «Монтажник санітарно-технічних систем і устаткування; електрозварник ручного зварювання». За період навчання показав себе як учень з середнім рівнем успішності. ОСОБА_10 багаторазово порушував правила проживання в гуртожитку: курив в кімнаті, розпивав алкогольні напої, заважав навчанню та відпочинку інших учнів. У стані сильного алкогольного сп`яніння погрожував учням та педагогічним працівникам, розбив скло на вхідних дверях. З ОСОБА_10 неодноразово була проведена профілактична бесіда за участі майстра виробничого навчання, класного керівника та адміністрації навчального закладу стосовно незадовільної поведінки, але ця робота не дала позитивних результатів. В силу ст. 89 КК України, вважається не судимим. З досліджених у суді доказів не встановлено будь яких співучасників, чи осіб, які б підбурювали його до вчинення правопорушень.

Оцінюючи досліджені в суді докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.296 КК України доведена. Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 як умисне, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.296 КК України.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий ( в силу ст. 89 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 є: вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування матеріальних збитків, щире каяття. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, а тому штраф сплатити не може. ОСОБА_10 має статус дитини-сироти. За наявності цих кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, суд вважає призначити обвинуваченому покарання у виді арешту. Саме таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів.

Захисником у судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», з огляду на те, що обвинувачений на час скоєння кримінального правопорушення був неповнолітнім. Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні дав згоду на застосування до нього амністії. В силу п.«а» ст.1 вказаного Закону звільняються від відбування покарання особи, які на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім. ОСОБА_10 вчинив правопорушення 19 лютого 2017 року, тобто коли йому було 17 років. Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ч. 2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 368, 370 КПК України, п. «а» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році» суд, -

ухвалив:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 30 діб арешту .

Звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання на підставі п.«а» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя
Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1