Справа № 308/1558/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковник поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором, у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань «15» лютого 2018 року за №0000104, про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Красна, Тячівського району, мешканки АДРЕСА_1 , громадяники України, одруженої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 лютого 2018 року близько 19 години 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , в нічний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-21112», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Миру в селі Красна, Тячівського району в напрямку центру вказаного населеного пункту, діючи в супереч вимогам п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руку України, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечила безпеку дорожнього руху та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який в той час рухався в попутному напрямку з автомобілем по правому узбіччю дороги.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_8 , від отриманих тілесних ушкоджень помер під час транспортування до Тячівської районної лікарні.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок удару виступаючими частинами облицювання автомобіля, є прижиттєвими та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_8 .

Своїми діями ОСОБА_5 порушила вимоги п.п.2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руку України, якими визначено: п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.3 ПДР - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого.

Підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Красна, Тячівського району, громадянка України, з середньою освітою, не працююча, мешканка АДРЕСА_1 .

Слідчий вказує, на те, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, так як з місця пригоди скрилася усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3-ох до 8-ми років, а також зважаючи на те, що остання може перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик її протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту. А тому клопоче про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання та обрати домашній арешт. Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, підозрюваної та її захисника, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.02.2018 року, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера,протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами в їх сукупності.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3-ох до 8-ми років, яке відноситься до категорії тяжких і за яке їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, слідчий суддя враховує, також те, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-21112» не забезпечила безпеку дорожнього руху та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , в результаті чого пішохід ОСОБА_8 , від отриманих тілесних ушкоджень помер під час транспортування до Тячівської районної лікарні, та те, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що після здійснення наїзду на пішохода залишила місце події, а транспортний засіб помістила до свого домогосподарства, тобто є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Слідчий суддя враховує, при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , зазначений прокурором ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни її показань або відмови від давання показань.
До того ж, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, одружена та має на утриманні спільних з чоловіком неповнолітніх дітей, зі слів має хворобу серця, та проходила лікування в Закарпатському обласному кардіологічному диспансері.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.
Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи її майновий та сімейний стан, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 , достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, та який є помірним для неї, передбачений цим Кодексом, - становить 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 79290 грн.
Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та що у разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; - утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковник поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором, у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань «15» лютого 2018 року за №0000104 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 13.04.2018 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою рахувати з моменту її затримання 02 год. 15 хв. 16 лютого 2018 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на неї обов`язків передбачених цим Кодексом, - в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 79290 грн.

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; - утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ..

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1