Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/4494/16-к
1-кс/279/204/18

У Х В А Л А
іменем України
20 лютого 2018 року

В С Т А Н О В И В:
Заявник як володілець арештованого майна автомобіля марки «PEUGEOT J5» д.р.н. НОМЕР_1 , звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.08.2016 року.
Вказав, що являється володільцем транспортного засобу, який було вилучено та арештовано в рамках кримінального провадження майже півтора-роки тому.
Він являється володільцем майна, має потребу у його використанні. Просив накладений арешт скасувати.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав, пояснив, що тривалий час автомобіль вилучено, він зберігається в неналежних умовах, він позбавлений можливості ним користуватись, будь-якого відношення до злочину, що розслідується, не має.
Дослідивши матеріали скарги, судового провадження, встановлено наступне:
Заявник являється володільцем транспортного засобу, на який ухвалою від 17.08.2016 року було накладено арешт. В даний час транспортний засіб знаходиться в розпорядженні органу досудового розслідування. Заявник статусу учасника провадження не має.
Відповідно до положень ст.100,ч.1 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
На час розгляду клопотання досудове розслідування не завершено, рішення щодо речових доказів не прийнято.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Суд прийшов до висновку, що, оскільки досудове розслідування не завершено, доля речових доказів не вирішена, існує потреба у частковому застосуванні арешту вказаного в клопотанні майна, а саме в частині заборони на його відчуження.
Збереження арешту в частині заборони на володіння та користування майном в даний час не доцільно.
Враховуючи вищевказане, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, так як потреби в подальшому утриманні майна в своєму розпорядженні орган досудового розслідування не має.
Таке рішення виходить з позиції розумності та співрозмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Арешт на автомобіль марки «PEUGEOT J5» д.р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.08.2016 року, в частині заборони володіння та користування арештованим майном скасувати.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, за ст.388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .
Копія згідно оригіналу