АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/716/2018 Категорія КК: ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000236 за апеляційною скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,

зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

07.07.1997 року Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 140 КК України (1960) до 9 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 31.10.1997 року по відбуттю строку покарання;

03.12.1998 року Білокураківським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 23.10.2001 року по відбуттю строку покарання;

12.11.2002 року Марківським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 28.02.2204 року по відбуттю строку покарання;

02.09.2004 року Ленінським районним судом м. Луганська за ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07.05.2005 року по відбуттю строку покарання;

16.01.2007 року Артеміським районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

18.06.2008 року Артеміським районним судом м. Луганська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки відповідно до ст. 75 КК України;

18.09.2008 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі звільнений з місць позбавлення волі 11.02.2011 року по відбуттю строку покарання;

23.12.2011 року Лутугінським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 28.08.2013 року по відбуттю строку покарання;

30.07.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, звільнений з місць позбавлення волі 01.07.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Як зазначено у вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і за корисливі злочини, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

08.01.2017 року, приблизно о 15 год. 40 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в залі ресторану швидкого харчування «Макдональдс», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 2, помітив ОСОБА_8 , раніше йому невідому, і у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 08.01.2017 року, приблизно о 15 год. 40 хв., дочекавшись коли потерпіла ОСОБА_8 проходила повз нього, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в т.ч. ОСОБА_8 , і непомітно для останньої, правою рукою дістав з правої кишені куртки потерпілої мобільний телефон «Lenovo S 820», вартість якого становить 3800 гривень, який знаходився в силіконовому чохлі, вартість якого становить 100 гривень, в якому знаходились: сім-карти мобільного оператора «Lifecell», вартість якої становить 25 гривень, на рахунку грошей не було, мобільного оператора «Vodafone», вартість якої становить 50 гривень, на рахунку грошей не було та карта пам`яті «Toshiba 16 GB», вартість якої становить 150 гривень, який поклав до правої кишені своєї куртки, таємно викравши.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4125 гривень 00 копійок, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене йому покарання, оскільки він є інвалідом 2 групи та перебуває на стаціонарному лікуванні в тубдиспансері при СІЗО № 13.

Вважає, що вирок суду першої інстанції є занадто суровим.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України керуючись законом оцінив зібрані у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за наявності суперечливих доказів зазначив, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, стану здоров`я обвинуваченого, фактичних обставин провадження, характеру вчиненого правопорушення, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в розмірі, наближеному до мінімального, у виді 2 (двох) років позбавлення волі, яке відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність зміни вироку суду у зв`язку зі станом його здоров`я є необґрунтованими, оскільки ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та взагалі звільнено його від покарання у виді позбавлення волі за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки він хворіє на активну форму туберкульозу легень 4 категорії.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, підстав для зміни вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4