ВИРОК
іменем України

Справа № 569/12200/17

27 лютого 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0008598 від 12 грудня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Люхча, Сарненського р-ну, Рівненської обл., українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, судимість погашена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі будинку АДРЕСА_2 , під час суперечки з ОСОБА_6 , не передбачивши можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно штовхнув останнього в спину від чого він впав на підлогу в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного вивиху правого стегна, яке відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та показав, що при обставинах вказаних у вироку під час конфлікту з ОСОБА_6 , який накинувся на нього, відштовхнув останнього, від поштовху ОСОБА_6 впав на підлогу. Будь-яких ударів ногами чи руками ОСОБА_6 не наносив. Цивільний позов не визнає.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю доводиться зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 05 грудня 2016 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 та її донькою і друзями, за адресою АДРЕСА_2 святкували день народження онуки. Коли проводжали гостей, між ним та ОСОБА_4 на побутовому ґрунті виник конфлікт, під час якого останній в присутності ОСОБА_8 , штовхнув його у лівий бік, від якого він впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 наніс декілька ударів в бедро та інші частини тіла. Через деякий час ОСОБА_8 викликала швидку допомогу. Було госпіталізовано, де перебував на стаціонарному лікуванні з 06 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року з діагнозом вивих правого бедра. Цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив задоволити.

Об`єктивність показань потерпілого підтверджуються наданими в судовому засіданні показами його дружини ОСОБА_8 з яких вбачається, що дійсно 05 грудня 2016 року за місцем її проживання, АДРЕСА_2 , після святкування деня народження онуки між її чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт на побутовому ґрунті з приводу несплати комунальних платежів. В результаті конфлікту ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 у груди, від удару останні впав, після чого ОСОБА_4 наніс йому декілька ударів по тулубу ногами та в груди. Вона викликали швидку допомогу, ОСОБА_6 госпіталізували.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 05 грудня 2016 року після святкування день народження її доньки, провила гостей Лопугу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , коли повернулась до будинку то побачила, що вітчим - ОСОБА_6 лежить на підлозі поряд з кімнатою ОСОБА_4 . Зі слів матері ОСОБА_8 їй стало відомо, що під час конфлікту з ОСОБА_4 , останній повалив ОСОБА_6 на підлогу і завдав декілька ударів ногами та руками по тілу. Мама викликала швидку допомогу.

Крім того вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України підтверджується іншими матеріалами справи, зокрема висновками експертів №647 від 14 червня 2017 року та № 647/Д-684 від 19 липня 2017 року, що отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме травматичний вивих правого стегна відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я і виникло при падінні з попередньо наданим тілу прискоренням з послідуючим співударом даною ділянкою з твердою переважаючою площиною (а.с. 32-33, 35-36), протоколом про проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого розповів та продемонстрував механізм завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с.40-44).
Суд допитав обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 показання яких як на досудовому розслідуванні так і в судіє логічними, послідовними, узгодженими між собою, які суд сприймає як належні та допустимі докази.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена повністю.

Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом критично оцінюється показання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що останній діяв в межах необхідної оборони, оскільки вона повністю спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Стан необхідної оборони виникає у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Як вбачається з показань потерпілого та свідків, будь якого небезпечного посягання на життя та загрози здоров`ю ОСОБА_4 під час конфлікту не було. ОСОБА_4 є особою молодого віку, спортивної статури, а ОСОБА_6 є особою похилого віку, а тому за своїм станом здоров`я та фізичними можливостями не міг заподіяти будь-якої шкоди ОСОБА_4 .
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ст.128 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується посередньо, майновий стан обвинуваченого, перебування на його утриманні малолітньої доньки та інші обставини. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують показання судом не встановлено.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із призначенням йому покарання у виді громадських робіт.

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення у повному обсязі, а стягнення моральної шкоди частково.
При цьому, вирішуючи пред`явлений потерпілим цивільний позов, суд повинен виходити з встановленого ст. 60 ЦПК України обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Завдана матеріальна шкода підтверджується зібраними фіскальними чеками про оплату медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, проведення медичних оглядів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я;
2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Ч.2 п.1 вищевказаної статті передбачає відповідальність за завдану моральну шкоду якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Стосовно заявлених позовних вимог, щодо стягнення моральної шкоди, то дану вимогу слід задовольнити частково.
Відповідно роз`яснень даних в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Суд вважає встановленим, що потерпілому діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я, моральних переживаннях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, порушенням нормального життєвого укладу.
В стягненні решти частини моральної шкоди, заявленої у позові, суд вважає відмовити.
Виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 2590, 96 грн. та моральну шкоду визначити в сумі 5000 гривень
Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2590, 96 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень 96 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий