Справа № 206/5876/17
Провадження № 1-кп/206/388/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" грудня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001436 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 21 жовтня 2017 року приблизно о 05 год. 30 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив біля зазначеного будинку металевий контейнер для викиду твердих побутових відходів, який він визначив як об`єкт злочинного посягання та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 жовтня 2017 року приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з розрахунком сприятливої для нього обстановки, що виключає втручання власника майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, та знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав чуже майно, що належить КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, а саме металевий контейнер для викиду твердих побутових відходів, 2007 року випуску, товщина стінки 2 мм, об`ємом 0,75 куб.м., який він руками завантажив на тачку, яку привіз з собою з дому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 359/17 від 31.10.2017 року заподіяв КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради матеріальні збитки у розмірі 587 грн. 50 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 21.10.2017 року приблизно о 5 годині ранку по вул. Агнії Барто у м. Дніпро викрав металевий контейнер для сміття, нахилив його на візок та відвіз до пункту прийому металобрухту, здав за 150 гривень, гроші витратив на продукти харчування.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого КП «ЖГ Самарського району» ДМР ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується негативно (т. 1 а.п. 47), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 45, 46), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді штрафу в дохід держави. Так як на думку суду саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 359/17 від 31.10.2017 року у розмірі 300 грн. (т. 1 а.п. 18).
Речові докази: металевий контейнер для викиду твердих побутових відходів, 2007 року випуску, переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , повернути до КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1