УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваторн», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0000081, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.2 ст.3761 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.04.2018 прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовуючи його наступним.

Так, в клопотанні зазначено, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000081 від 04.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.2 ст.3761 України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2016-2017 років ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також невстановлені на даний час слідством особи, діючи узгоджено групою осіб, вступили в попередню злочинну змову, направлену на заволодіння шляхом шахрайства з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду м. Києва майном в особливо великих розмірах, а саме комплексом приміщень, розташованими за адресою: АДРЕСА_2 , та житловим будинком із паркінгом та блоком соціально-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказані особи, попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, як наполягав прокурор, зорганізувалися в організовану групу з метою вчинення тяжких злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом шахрайства з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду м. Києва майном в особливо великих розмірах, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам організованої групи, з розподілом функцій кожного учасника групи.

Зокрема, ОСОБА_9 як організатор вчинення злочинів разом із невстановленими на даний час особами, розробив план злочинних дій із розподіленням ролей кожного учасника відповідно до його можливостей, у тому числі з використанням службових повноважень, які надані таким учасникам у зв`язку із займаними ними посадами, забезпечував виконання кожним із співучасників визначених йому злочинним планом функцій, взаємодію між учасниками організованої групи, а також як колишній керівник територіального підрозділу правоохоронного органу та пов`язані з цим особисті знайомства серед працівників правоохоронних органів міста Києва забезпечував приховання вчинюваних учасниками організованої групи злочинів.

У свою чергу ОСОБА_4 як учасник організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_10 та невстановленими особами плану злочинних дій, підшуковував осіб, на яких здійснювалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду міста Києва.

ОСОБА_4 , діючи умисно, на виконання розробленого ОСОБА_9 та невстановленими на даний час особами плану злочинних дій, залучив як учасника організованої групи, якому було відомо про дійсні наміри інших учасників цієї організованої групи, ОСОБА_8 та необізнаного про злочинний умисел організованої групи ОСОБА_11 , до функцій яких входило надання своїх документів, що посвідчують особу, а також інших документів, до органу реєстрації речових прав, а також безпосередня участь у діях з реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна відповідно до завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду міста Києва, у яких зазначено їхні анкетні дані як одну зі сторін проваджень, у яких такі рішення винесено.

Враховуючи передбачений вимогами чинного законодавства України обов`язок реєстратора речових прав на нерухоме майно у випадку реєстрації таких прав на підставі рішень суду перевірити наявність такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ОСОБА_9 через невстановлених на даний час осіб залучив до реалізації вказаного плану злочинних дій особу, яка, відповідно до займаної ним посади має право доступу до автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень, - керівника апарату Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_7 , до функцій якого, згідно єдиного плану злочинних дій, входило внесення до автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень завідомо підроблених електронних копій рішень у цивільних справах з реєстраційними номерами цивільних справ, які перебували у провадженні суддів Дарницького районного суду міста Києва, проте містили завідомо неправдиві відомості про сторін провадження та змісту позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 01.01.2016), реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Разом з тим, підпунктом 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань державної реєстрації» № 806 від 09.11.2016 встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили до запровадження відповідної інформаційної взаємодії, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішень судів проводиться за зверненням заявника з дотриманням вимог, установлених підпунктом 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності».
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності», до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Таким чином, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації прав при проведенні державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі рішення суду, що набуло законної сили, зобов`язана перевіряти дійсність судового рішення шляхом отримання електронної копії такого судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень

Разом з тим, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень" (в редакції станом на 26.06.2015) внесенню до реєстру підлягають усі судові рішення судів загальної юрисдикції, а також окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.2006 встановлено, що надсилання до Реєстру електронних копій судових рішень здійснює суддя або відповідальна особа апарату суду, визначена наказом голови суду. Копія відповідного наказу із зазначенням прізвища, імені, по батькові та контактного телефону відповідальної особи, її електронної адреси надсилається адміністраторові Реєстру.

У відповідності з вимогами підпункту 3 пунктом 14 розділу ІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», у шестимісячний строк з дня набрання чинності вказаним Законом України, тобто до 25.10.2015, до Єдиного державного реєстру судових рішень повинні були бути внесені всі судові рішення судів загальної юрисдикції, які не були внесеними до Реєстру з 1 січня 2010 року.

Відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень" (зі змінами) суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Положенням про автоматизовану систему документообігу суду передбачено надсилання судових рішень, а також відомостей про набрання судовим рішенням законної сили до Реєстру із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду.

Так, як пояснював прокурор, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_9 та невстановленої на даний час особи виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах житловим будинком із паркінгом та блоком соціально-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_3 , які належать ДІБГП «Інвестбуд 3000».

З цією метою учасниками організованої групи у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлених на даний час осіб було використане завідомо підроблене рішення Дарницького районного суду міста Києва, до якого були внесені завідомо неправдиві відомості про сторін судового провадження та зміст позовних вимог, а саме відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про визнання мирової угоди, визнано мирову угоду між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , припинено право власності ОСОБА_12 на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 5160.7 кв.м., та визнано за ОСОБА_11 право власності на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 5160.7 кв.м., договір позики від 10.09.2008, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнано припиненим, провадження у цивільній справі закрито. При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 02/2-428 2012, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_13 , проте сторонами у якій є інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи попередньо розроблений план злочинних дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 залучили до організованої групи ОСОБА_11 , якому не було доведено єдиний план злочинних дій та ролі учасників організованої групи.

Виконуючи свою функцію згідно єдиного плану злочинних дій, за наполяганням прокурора, ОСОБА_7 , відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва № 15/к від 11.02.2013, обіймаючи посаду керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва, та відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №11-од від 08.06.2015, будучи відповідальним за наповнення Єдиного державного реєстру судових рішень електронними копіями судових рішень, винесеними Дарницьким районним судом міста Києва упродовж часу з 01.01.2010 по 01.01.2013 та уповноваженим підписувати своїм електронним цифровим підписом електронні копії зазначених судових рішень, діючи з метою заволодіння державним майном в особливо великих розмірах та приховування факту фактичного володіння цим майном, для реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вказаним майном, 02.02.2016, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до Єдиного державного реєстру судових рішень електронну копію судового рішення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_13 у цивільній справі №02/2-428 2012, відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про визнання мирової угоди, визнано мирову угоду між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , припинено право власності ОСОБА_12 на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 5160.7 кв.м., та визнано за ОСОБА_11 право власності на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 5160.7 кв.м., договір позики від 10.09.2008, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнано припиненим, провадження у цивільній справі закрито. При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 02/2-428 2012, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_13 , проте сторонами у якій були інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

За переконанням органу досудового розслідування, зазначеними протиправними діями учасників організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановленої на даний час особи, забезпечено умови для подальшого заволодіння вказаним об`єктом нерухомого майна шляхом обману, а саме створення зовні законних умов для реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_11 .

У подальшому, продовжуючи реалізацію єдиного плану злочинних дій організованої групи, ОСОБА_11 , не будучи обізнаним із злочинним умислом такої групи, подав вказане завідомо підроблене рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2012 до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державним реєстратором якого 28.03.2016 зареєстровано право власності ОСОБА_11 на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_3 .

За переконанням органу досудового розслідування, внаслідок умисних протиправних дій учасників організованої групи, до складу якої входив ОСОБА_14 , ДІБГП «Інвестбуд 3000» спричинено збитки на загальну суму 19 031 830 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить особливо великі розміри.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_9 та невстановленої на даний час особи виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах нежитловими приміщеннями площею 2290 кв.м., розташованими у будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , які належать Інституту педагогіки Національної академії педагогічних наук України.

З цією метою учасниками організованої групи у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених на даний час осіб було використано завідомо підроблене рішення Дарницького районного суду міста Києва, до якого було внесені завідомо неправдиві відомості про сторін провадження та зміст позовних вимог, а саме відповідно до якого у задоволенні позову Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України до ОСОБА_8 про розірвання договору підряду відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_8 до Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України та визнано за ОСОБА_8 право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення площею 2290 кв.м. які складають 44/100 будинку АДРЕСА_2 . При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 2-285/12, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_13 , проте сторонами у якій були інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

За твердженням прокурора, реалізовуючи попередньо розроблений план злочинних дій, ОСОБА_7 , відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №15/к від 11.02.2013, обіймаючи посаду керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва, та відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №11-од від 08.06.2015, будучи відповідальним за наповнення Єдиного державного реєстру судових рішень електронними копіями судових рішень, винесеними Дарницьким районним судом міста Києва упродовж часу з 01.01.2010 по 01.01.2013 та уповноваженим підписувати своїм електронним цифровим підписом електронні копії зазначених судових рішень, діючи з метою заволодіння державним майном в особливо великих розмірах та приховування факту фактичного володіння цим майном, для реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вказаним державним майном, залучив судового розпорядника Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_15 , якому не було відомо про злочинні наміри вказаних осіб.

У свою чергу ОСОБА_15 08.06.2016 о 14.37 год., якому не було відомо про злочинні наміри учасників організованої групи, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до автоматизованої системи документообігу Дарницького районного суду міста Києва зміни у частині відомостей щодо сторін цивільної справи №2-825/12, а саме у відповідній графі щодо інформації про позивача замінив наявну на той час інформацію з «ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на «Інститут педагогіки Національної академії педагогічних наук України» та у графі щодо відповідача замінив наявну на той час інформацію з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_8 », таким чином усунувши перешкоди для внесення ОСОБА_7 до Єдиного реєстру судових рішень завідомо підробленого рішення у вказаній справі з наявними у цьому завідомо підробленому рішенні сторонами Інститутом педагогіки Національної академії педагогічних наук України як позивачем та ОСОБА_8 як відповідачем.

У подальшому, в цей же день, 08.06.2016, ОСОБА_7 , діючи умисно, організованою групою разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому ОСОБА_9 функцію згідно єдиного плану злочинних дій, усвідомлюючи, що судове рішення містить завідомо неправдиві відомості, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до Єдиного державного реєстру судових рішень електронну копію судового рішення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_13 у цивільній справі №2-825/12, відповідно до якого у задоволенні позову Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України до ОСОБА_8 про розірвання договору підряду відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_8 до Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України та визнано за ОСОБА_8 право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення площею 2290 кв.м. які складають 44/100 будинку АДРЕСА_2 .

При цьому, як пояснював прокурор, в ході досудового розслідування встановлено, що провадження у цивільній справі №2-285/12 відкрито за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_16 про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/93-02/177 від 28.12.2006.

Таким чином, зазначеними протиправними діями учасників організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та невстановленої на даний час особи, забезпечено умови для подальшого заволодіння вказаним об`єктом нерухомого майна шляхом обману, а саме створення зовні законних умов для реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_8 .

Проте, вказаний злочин учасниками організованої групи не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, а саме у зв`язку з виявленням вказаного злочину.

13.04.2018 о 08 годині 33 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13.04.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурором постановлено питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із альтернативою застава в розмірі не менше ніж 10800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що еквівалентно 19 029 600 грн., оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати іншим чином.
Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
В подальшому прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не заперечував, підтримавши його.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозра за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).
На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, органами досудового розслідування були представленні зібрані під час досудового розслідування докази.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що такі дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 спростовують позицію сторони обвинувачення щодо суспільної небезпечності такої особи і необхідності його через саму лише тяжкість покарання за злочин, в якому він підозрюється, виключно утримувати під вартою.

За переконанням слідчого судді стороною обвинувачення в даному судового засіданні не доведено, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, його явку до детектива, прокурора чи до слідчого судді/суду.

Слідчий суддя вважає, що сама сторона захисту в даному випадку просила розглянути можливість застосування будь-якого запобіжного заходу, але тільки не пов`язним із триманням під вартою, відтак запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований зважаючи саме на позицію захисту і недоведеність ризиків стороною обвинувачення.

Саме домашній арешт у нічний час з 22.00 години до 06.00 години наступного дня забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваторн», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- без дозволу слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження не спілкуватись з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 ;

- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Визначити строк дії ухвали до 13 червня 2018 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської місцевої прокуратури №7.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_18