Справа № 589/1438/17
Провадження № 1-кп/589/238/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" листопада 2017 р.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000691 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Таджикістан, громадянина України, інваліда ІІІ групи, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20.01.2015 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 вирішили проникнути до кв. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , звідки вчинити крадіжку холодильника. Після цього, на виконання задуманого, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , зі сторони городу підійшли до подвір`я кв. АДРЕСА_2 , та, зайшовши до нього через відчинені двері огорожі, відкрили незамкнені вхідні двері до квартири. Зайшовши до неї, вони побачили в кухні двохкамерний холодильник сірого кольору, який хотіли викрасти, однак в цей день викрадати його не стали, домовившись повернутись за ним наступного дня, попередньо знайшовши покупця.

21.01.2015 близько 21 год. 00 хв., продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , зі сторони городу зайшли до подвір`я кв. АДРЕСА_2 , та через відкриті двері проникли до вказаної квартири, звідки таємно від оточуючих викрали холодильник Sizer DRF-119 сірого кольору, вартістю, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 450 від 26.02.2015 - 3426,40 грн., який належить ОСОБА_7 , чим заподіяли останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли разом з викраденим майном та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Пояснив, що 21.01.2015 разом з ОСОБА_6 зайшли до подвір`я кв. АДРЕСА_2 , через відкриті двері проникли до вказаної квартири, звідки викрали холодильник. Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла в судове засідання 10.11.2017 не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, також в цій заяві зазначила, що при обранні міри покарання відносно обвинуваченого вона покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і його захисника, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який не працевлаштований, але з його слів працює не офіційно, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні батьків пенсіонерів, є інвалідом ІІІ групи по зору з дитинства (інвалідність встановлена безтерміново), у зв`язку з чим отримує пенсію по інвалідності.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, думку прокурора, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів та вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком два роки.
Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з урахуванням того, що злочин був вчинений обвинуваченим разом із ОСОБА_6 , щодо якого вже був постановлений обвинувальний вирок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної товарознавчої експертизи №450 в розмірі 92 грн. 07 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1