Справа № 458/530/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/945/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 458/530/17 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 125 КК України,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 20 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Турківського районного суду Львівської області від 20 липня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі; ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох річного іспитового строку не вчинить нового злочину та не буде виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжні заходи відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не застосовувались.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 09 квітня 2017 року близько 20 год. на сільській дорозі на вул. Потічній в с. Яворів Турківського району Львівської області під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно вдарив потерпілого металевою палицею по лівій нозі, спричинивши ОСОБА_9 перелом лівої малогомілкової кістки, тобто середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 09 квітня 2017 року близько 20 год. на сільській дорозі на вул. Потічній в с. Яворів Турківського району Львівської області під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно вдарив ОСОБА_6 кулаком у груди, від чого потерпілий упав на землю, а ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, ударив лежачого ОСОБА_9 декілька разів ногами по тулубу та по стегну, чим спричинив потерпілому синці на правій половині грудної клітки, синці на правій половині живота, синець на лівому стегні, тобто легкі тілесні ушкодження.
На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині застосування ст. 76 КК України при звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки. Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України не поклав на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, які є обов`язковими для застосування. Крім того, зміни до ст. 76 КК України набрали чинності 07 вересня 2016 року, в той час як вирок ухвалений 20 липня 2017 року, а злочин вчинений ОСОБА_6 09 квітня 2017 року. За таких підстав вирок суду є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про часткову підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинувачених та потерпілого, які підтримали думку прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Вирок суду підлягає зміні, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції призначивши ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, та на підставі ст. 76 КК України поклав на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Ці обов`язки покладаються на засудженого обов`язково.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти, зокрема, обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, вимог ч.1 ст. 76 КК України не дотримався, оскільки поклав на обвинуваченого ОСОБА_6 лише додатковий обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації, однак не поклав на засудженого ОСОБА_6 два обов`язкових обов`язки.

Таким чином суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок в частині застосування статей 75, 76 КК України щодо ОСОБА_6 , неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

З огляду на викладене вирок в частині застосування ст.ст. 75, 76 КК України щодо ОСОБА_6 слід змінити.

Апеляційні вимоги прокурора щодо ухвалення нового вироку до задоволення не підлягають, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
А тому підстав для ухвалення нового вироку немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 20 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині застосування ст.ст. 75, 76 КК України змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4