Справа № 1-549/11
Провадження № 1-в/487/1/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2018 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві заяву ОСОБА_3 про зняття арешту,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про зняття арешту з належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою прокурора Заводського району м.Миколаєва від 16.02.2011 року.
В заяві зазначила, що в провадженні Заводського районного суду м.Митколаєва перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. В ході здійснення досудового слідства , в рамках забезпечення цивільного позову, 16.02.2011 року прокурором Заводського району м.Миколаєва винесено постанову про арешт квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_8 . Разом з цим 17.02.2011 року ОСОБА_8 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу відчужила квартиру на її ( ОСОБА_9 ) користь. Вона ( ОСОБА_9 ) зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_1 , та на теперішній час є її власником. У серпні 2017 року, звернувшись до нотаріуса з приводу відчуження квартири, вона дізналась про існування постанови прокурора про накладення арешту на квартиру, в зв`язку з чим була вимушена звернутися до суду з заявою.
В судове засідання представник ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву про зняття арешту підтримує у повному обсязі.
В судове засідання прокурор не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали заяви, матеріали кримінальної справи № 1/487/49/13, суд приходить до наступного.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.09.2007 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 (1/3 частина), ОСОБА_4 (1/3 частка), ОСОБА_8 (1/3 частка).
Згідно Договору дарування частки квартири від 01.11.2010 року, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_8 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .
Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , ОСОБА_8 продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу про державну реєстрацію прав, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 з 21.02.2011 року, на підставі Договору купівлі-продажу від 17.02.2011 року.
У серпні 2017 року ОСОБА_3 стало відомо, що 16.02.2011 року постановою прокурора Заводського району м.Миколаєва було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що на теперішній час позбавляє її можливості розпорядитися вказаним майном.
Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.05.2013 року ОСОБА_4 засуджена за ст. 191 ч.5, ст. 15 ч.2, ст. 191 ч. 5, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 засуджені за ст. 27 ч.5, ст. 191 ч.5, ст. 27 ч.5, ст. 15 ч.2 ст.191 ч.5, ст. 27 ч.5, ст. 366 ч. 2 КК України.
В ході здійснення досудового слідства, в рамках забезпечення цивільного позову прокурора в інтересах держави, 16.02.2011 року постановою прокурора Заводського району м.Миколаєва накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_8 .
Згідно Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови Прокурора Заводського району м.Миколаєва від 16.02.2011 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 10849229.
Згідно ст. 126 КПК (1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.
Згідно до ч. 1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Таким чином враховуючи, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу до теперішнього часу ніким не оспорювався, суд приходить до переконання про відсутність підстав для подальшого застосування вказаного забезпечення позову, в зв`язку з чим вважає можливим скасувати арешт накладений постановою прокурора Заводського району м. Миколаєва від 16.02.2011 року на спірну квартиру.
На підставі викладеного, керуючись ст.174, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_3 про зняття арешту - задовольнити.
Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою прокурора Заводського району м.Миколаєва від 16.02.2011 року, яка належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2011 року.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1