АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника скаржника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 звернулась із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 12.01.2018 року в період часу з 08 години до 12 години 30 хвилин під час обшуку за адресою: м. Херсон, с. Приозерне, вул. Комарова 10, а саме автомобіль марки «TOYOTA Land Cruiser 200» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 12.01.2018 року в період часу з 08 години до 12 години 30 хвилин старшим слідчим СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 під час обшуку за адресою: м. Херсон, с. Приозерне, вул. Комарова 10, а саме автомобіль марки «TOYOTA Land Cruiser 200» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .
Зазначене рішення слідчий суддя мотивував необхідністю запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення відчуження. З урахуванням даних, що зазначений автомобіль є предметом злочину, він може містити на собі певні сліди злочину.
Крім того, вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, винесеною з чисельним порушенням норм процесуального права.
Крім того, як зазначає апелянт, зазначений автомобіль не входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання, зазначеного в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучено законом з обігу, тобто в розумінні ст. 236 КПК України, на той час вважався тимчасово вилученим майном. Також зазначає, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України. Про наявність судового рішення дізнався 05.02.2018 року з ЄДРСР, а оскільки не був присутній і повідомлений належним чином, вважає, що строк на оскарження пропущений ним з поважних причин.
Зважаючи на викладене, просить визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року. Викликати та допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Розгляд клопотання про арешт майна відбувся без виклику скаржника, жодних повідомлень про дату та час розгляду зазначеного клопотання йому не надходило, а тому колегія суддів приймає до уваги доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та вважає, що строк підлягає поновленню.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів від 12.01.2018 року, транспортний засіб марки «TOYOTA Land Cruiser 200», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003962 від 24.10.2017 року.
Враховуючи наведене, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину та ідентифікація власника, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт, як на речовий доказ. Слідчим суддею також було прийнято до уваги наявність правових підстав для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи, що вказаний автомобіль «TOYOTA Land Cruiser 200», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було виявлено та вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку, є безпосереднім об`єктом вчинення правопорушення, а тому має доказове значення в рамках зазначеного кримінального провадження. Крім того, в конкретному випадку, наявні всі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вищевказаного майна з метою забезпечення його схоронності, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні №0003962.

Доводи ОСОБА_8 про необґрунтованість клопотання та ухваленого на його підставі рішення судді, щодо можливості відчуження, знищення, пошкодження вилученого майна, не приймаються до уваги, оскільки вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у справі, а отже існують передбачені кримінально процесуальним законодавством, підстави для арешту вилученого майна.
Окрім зазначеного, твердження апелянта про пропущення слідчим строку звернення із клопотанням про арешт майна не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст.115 КПК України, якщо закінчення процесуального строку припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто останній день строку припадав на 15 січня 2018 року, так як 14 січня 2108 року був вихідним днем.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду провадження, а отже ухвала слідчого судді є законна та обґрунтована.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_8 задовольнити.
Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року, якою накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «TOYOTA Land Cruiser 200» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2