УХВАЛА
судового засідання
Єдиний унікальний номер №440/1499/17
Провадження №1-кп/440/121/2017
26 жовтня 2017 року
Буський районний суд Львівської області
в складі:головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
провівши в залі суду в м. Буську з фіксуванням технічним засобом "Камертон" підготовче судове засідання кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ,
Ухвалою суду від 08.09.2017 р. по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
У підготовче судове засідання з`явились прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акту прокурору для складання в порядку та в спосіб, визначений КПК України.
Прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання. Суду пояснив, що доводи захисту, щодо не зазначення в обвинувальному акті всіє групи прокурорів та всіх слідчих, які приймали участь під час досудового провадження не заслуговує на увагу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено зазначення прізвища, імені, по батькові та займана посада слідчого та прокурора. Обвинувальний акт повністю відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить в собі ніяких порушень.
Вислухавши всіх учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
В силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Питання форми та змісту обвинувального акту регулюються ст. 291 КПК України.
П. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого та прокурора.
Посилання сторони захисту, що в обвинувальному акті повинні бути зазначені всі прокурори групи прокурорів та всіх слідчих, які приймали участь під час досудового провадження не заслуговує на увагу. Оскільки, КПК, зокрема п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України чітко такої вимоги не містить.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В цій частині обвинувальний акт не відповідає вимогам, які визначені процесуальним законом, а саме.
Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходять з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як убачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Згідно поданого до суду обвинувального акту, в частині обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному виготовленні, придбанні та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів 17.05.2017 року обвинувачення є неконкретизованим. Стосовно незаконного придбання наркотичного засобу (подрібненої соломи маку та амфетаміну) обвинуваченням зазначено, що таке придбання відбулось за невстановлених обставин, невстановленим способом. Досудовим розслідуванням зовсім не встановлені обставини такого придбання, а саме час, місце, спосіб. Стосовно виготовлення наркотичної речовини опію ацетильованого, обвинуваченням зазначено, що у невстановлений розслідуванням час, з підручних матеріалів із соломи маку ОСОБА_5 виготовив опій ацетильований. Конкретизація дій в обвинувальному акті відсутня. Яким чином було виготовлено зазначений наркотичний засіб і що суд повинен розуміти під формулюванням «з підручних матеріалів». Далі зазначено, що ОСОБА_5 збув ОСОБА_6 за 500 гривень медичний шприц із рідиною та згорток з порошкоподібною речовиною які містять, згідно висновку експертизи опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних речовин, обіг, яких обмежено. Тобто, за текстом в шприці містився і опій і амфетамін, а в порошковій речовині і амфетамін і опій. За цим епізодом ОСОБА_5 обвинувачують лише у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів. У фабулі другого епізоду, який інкримінується ОСОБА_5 вказано, що за невстановлених слідством обставин, невстановленим способом, з метою незаконного виготовлення наркотичної речовини він незаконно придбав подрібнені рослини коноплі канабіс та солому маку, які переніс до свого помешкання, де зберігав з метою збуту. Обставини вчинення правопорушення знову не досліджені і формулювання досудового слідства містить здогадки. В чому полягало виготовлення наркотичних засобів і яким чином воно відбувалось не встановлено. Чому зник амфетамін і чому за його придбання і збут обвинувачення не висувається не встановлено. Які наркотичні засоби та психотропні речовини, в яких кількостях і за які кошти збувались не встановлено. Час, місце, спосіб та інші обставини вчинення не встановлені. У фабулі третього епізоду обвинувального акту зазначено, що 07.06.2017 року під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_5 виявлені наркотичні засоби,
які він знову за невстановлених слідством обставин повторно незаконно придбав та виготовив і зберігав з метою збуту. Крім того, диспозиція ст. 307 КК України є бланкетною, тобто такою, що називає лише склад злочину, а для визначення ознак такого злочину відсилає до норм інших галузей права або підзаконних актів. З обвинувального акту не зрозуміло, що саме, на думку слідства, порушив ОСОБА_5 і в чому полягає незаконність його дій. Посилання на норми закону, які порушені ОСОБА_5 відсутні.
Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист.
Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії " від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82). Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", а також "Даллос проти Угорщини"). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Щодо реєстру доданого до обвинувального акту, то суд не надає йому оцінку, оскільки ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, а в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що суд приймає рішення про повернення обвинувального акту.
На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підлягає до задоволення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України суд,-
Клопотання захисника ОСОБА_4 в частині про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1