У Х В А Л А
іменем України
02 лютого 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000075,

у с т а н о в и в:
01.02.2018 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій заявив вимогу зобов`язати заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000075 від 24 жовтня 2017 року визнати його потерпілим та допитати в якості потерпілого, повідомити про підозру начальнику Зміївського УЕГГ ПАТ "Харківгаз" ОСОБА_4 за ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 24 жовтня 2017 року він звернувся з заявою до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про злочин, в якій зазначив наступне: Зміївське відділення УЕГГ ПАТ "Харківгаз", як надавач послуг з газопостачання у своїй діяльності повинно керуватися Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем". У вказаній Постанові зазначено: "Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу". У розділі 1 Постанови зазначено, що межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу. Керівник Зміївського відділення УЕГГ ПАТ "Харківгаз" ОСОБА_4 в порушення вимог вищевикладеного Кодексу, не повідомив його про необхідність підписання Акту розмежування газових мереж, замість того, щоб підписати вказаний Акт між ним, споживачем ОСОБА_2 , навмисно цього не зробив з метою незаконного нарахування мені штрафних санкцій в сумі 97 тисяч гривень за самовільно врізку в систему газопостачання, яка ( врізка) знаходиться під землею до труби, яка при умові підписання Акту повинна знаходитися на балансовій належності та експлуатаційній відповідальності постачальника газу - УЕГГ ПАТ "Харківгаз". Керівник Зміївського відділення УЕГГ ПАТ "Харківгаз" ОСОБА_4 навмисно здійснив зловживання владою та своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, що завдало суттєву шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян, не підписавши з ним Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по газових мережах, що завдало йому суттєву шкоду в виді нарахування штрафних санкцій в сумі 97 тисяч гривень, тобто скоїв відносно нього злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України.
За його заявою слідчим відділенням Зміївського ВП ГУНП в Харківській області порушено кримінальне провадження №0000075 від 24 жовтня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
08.01.2017 він звернувся з клопотанням до Чугуївської місцевої прокуратури про визнання його потерпілим по справі та допит в якості потерпілого, про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК України.
25.01.2018 року ним отримано листа за підписом заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції О. Черкашиної про те, що по справі надані вказівки, його викликано на 24.01.2018 повісткою для виконання з ним слідчих дій в якості потерпілого. Однак повістку він не отримував, слідчі дії з ним не виконувалися, його клопотання заступником керівника Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не задоволено, тобто прокурором фактично йому відмовлено в задоволення клопотання.
25.01.2018 він довідався про бездіяльність прокурора О. Черкашиної щодо невизнання та допиту його потерпілим, щодо неповідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Ознайомившись зі змістом скарги дійшов наступного:

Як видно зі змісту скарги, ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність прокурора, яка полягає у наступному:

1) бездіяльність щодо визнання ОСОБА_2 потерпілим та допиту його в якості потерпілого;

2) бездіяльність щодо не здійснення повідомлення про підозру начальнику Зміївського УЕГГ ПАТ "Харківгаз" ОСОБА_4 за ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За змістом вказаних норм, оскарженню підлягає лише процесуальне рішення про відмову у визнанні потерпілим.

Оскарження бездіяльності слідчого або прокурора щодо зволікання у допиті особи в якості потерпілого оскарженню у порядку ст. 303 УПК України не передбачено, оскільки КПК України не містить конкретних строків для такого допиту.

Крім того, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 не було відмовлено у допиті його в якості потерпілого, а в призначений для допиту час це не було здійснено через несвоєчасне вручення потерпілому виклику на допит.

Також, зі змісту ст. ст. 276-278 КПК України не вбачається і конкретних строків складання повідомлення про підозру.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

Можливість оскарження бездіяльності, яка полягає у нездійсненні слідчим процесуальних дій, щодо яких КПК України не визначено строк, протягом якого він зобов`язаний вчинити ці процесуальні дії, статтею 303 КПК України не передбачена.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

За таких обставин, оскільки заявник ОСОБА_2 подав скаргу на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, належить відмовити у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Відмовити у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000075.

Копію ухвали разом зі скаргою невідкладно надіслати потерпілому ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: