Справа № 465/426/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/142/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0003961 від 06 грудня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, ст. 91, ст. 110 та п.п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 . Прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції . В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не послався в ухвалі на конкретні норми КПК , які містили б чітко визначений строк скерування обвинувального акту прокурором до суду після його затвердження. Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки прийнята із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також зазначає, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ст.13, ст..91, ст. 110 та ст..291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При постановленні ухвали суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Вимоги щодо форми і змісту обвинувального акта визначені у ст. 291 КПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали обвинувального акта, не знаходить порушень, які б були підставою для повернення судом обвинувального акта прокурору та погоджується з доводами прокурора в апеляційній скарзі, що обвинувальний акт направлений до суду з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку колегії суддів, в ході судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, суд надає оцінку обставинам, які підлягають доказуванню події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Крім того, відповідно до положень ст.ст.314-317 КПК України вирішення питання кваліфікації кримінального правопорушення, не входить до кола питань, що підлягають обов`язковому вирішенню в ході підготовчого судового засідання, а тим паче підставою для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Також, на думку колегії суддів, безпідставними є твердження суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт скерований до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 .

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Пунктом 9.5.2 Інструкції з діловодства органів прокуратури, затвердженої Наказом Генерального прокурора України №3 від 15 січня 2015 року, документи підписуються повноважними особами органів прокуратури, як правило, на першому примірнику документа, відповідно до їх компетенції, встановленої чинними нормативно-правовими актами.

На підставі наведеного, супровідний лист про скерування обвинувального акту до суду адресуються на ім`я голови місцевого суду та підписується керівником прокуратури, а за якого відсутності заступником.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 є заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №3, що вказано у супровідному листі, яким скеровано обвинувальний акт з додатками.

На думку колегії суддів, безпідставними є твердження суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт скерований до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , оскільки обвинувальний акт підписаний слідчим та затверджений прокурором ОСОБА_9 , який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, а заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 лише підписано супровідний лист, яким направлено матеріали обвинувального акта відносно ОСОБА_8 до суду.

Також, не заслуговують на увагу викладені в ухвалі суду першої інстанції мотиви щодо порушення строку на звернення до суду з обвинувальним актом. Системний аналіз норм КПК України та глави 24, зокрема, не містить вказівки на конкретно визначений строк, впродовж якого прокурор зобов`язаний скерувати обвинувальний акт до суду. На основі наведеного, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт поданий в розумний строк, а тому порушень з даного приводу не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору слід скасувати, оскільки така постановлення з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія ,суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року про повернення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0003961 від 06 грудня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, ст. 91, ст. 110 та п.п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України скасувати.

Призначити в Франківському районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді