1-кп/357/228/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4 , яка одночасно є цивільним позивачем адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6 , який одночасно є цивільним позивачем

потерпілої ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , який одночасно є представником цивільного відповідача

обвинуваченого ОСОБА_9 , який одночасно є цивільним відповідачем

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
06 вересня 2016 року, близько 03 години 10 хвилин, він, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння», керуючи технічно справним автомобілем «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під часу руху проїзною частиною вулиці Київська, навпроти будинку №42 в м. Біла Церква Київської області, в смузі для руху в напрямку центру м. Біла Церква, в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» та п. 2.3 д) ПДР України, згідно з яким «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та, порушуючи вимог п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», а також п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, змінив напрямок його руху, не переконавшись що це буде безпечним, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля, виїхав на праве, відносно напрямку його руху узбіччя, де допустив зіткнення із деревом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 376 від 22.09.2016 смерть гр. ОСОБА_10 настала від сукупної травми голови та тулуба з дифузною травмою головного мозку та переломом кісток склепіння та основи черепа. Знайдені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо за обставин вказаних у постанові, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №137/Е від 27.10.2016, згідно наданої медичної документації та заключення консультанта рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_11 , мали місце пошкодження у вигляді: важкої закритої ХСМТ, компресійно-взривного перелому тіла першого поперекового хребця з порушенням функцій спинного мозку, з порушенням функції тазових органів по типу затримки, а також перелом 3-го ребра зліва. Описані пошкодження утворились від дії тупого (их) предмету (ів), по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові, і відносяться до тяжких тілесних пошкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 135/Е від 31.10.2016 згідно наданої медичної документації у ОСОБА_6 мали місце пошкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня, перелому кісток склепіння і основи черепа, масивний субарахноїдальний крововилив, садно голови, а також забійно-рвана рана правого стегна. Описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати строку та обставинам вказаним в постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент спричинення.

Грубе порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д), 2.9 а), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 , а також заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав частково. При цьому не оспорюючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, оспорює викладені у вироку обставини в частині перебування на момент ДТП в стані наркотичного сп`яніння.

Щодо обставин вчинення злочину дав показання, що 05.09.2016 року він із дружиною ОСОБА_11 перебував вдома. Приблизно о 18 год. йому подзвонив ОСОБА_6 та попросив поїхати в м. Київ, щоб забрати ОСОБА_10 . ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 поїхали до ОСОБА_12 додому, де ОСОБА_13 трохи відпочив та в ніч з 5 на 6 вересня вони виїхали в м. Київ. Забравши ОСОБА_10 на залізничному вокзалі вони поїхали назад в м. Білу Церкву. На виїзді з м. Києва вони заїхали на АЗС випили кави та поїхали далі. По автодорозі «Київ - Одеса» він рухався зі швидкістю приблизно 140 км/год. При в`їзді у місто Білу Церкву автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год. Заїхавши у місто ОСОБА_9 розслабився та заснув. Почув як ОСОБА_6 крикнув: «Влад! Бордюрка!» і в цей момент сталося зіткнення. Стверджує, що керуючи автомобілем під дією наркотичних речовин не перебував, оскільки курив марихуану 3 вересня - за три дні до ДТП. Цивільний позов ОСОБА_4 , з урахуванням свого матеріального становища, визнає частково на суму визначену стягнення судом. Зазначив, що потерпілій батьками було відшкодовано 5 000 грн. Цивільний позов ОСОБА_6 визнає частково в частині стягнення матеріальної шкоди з урахуванням, що було відшкодовано 10 000 грн., в частині вимог про стягнення моральної шкоди та упущеної вигоди не визнає так як не має фінансової можливості. Просить не позбавляти його волі та врахувати, що на даний час він одружився з потерпілою ОСОБА_11 , яка внаслідок ДТП отримала інвалідність 2 групи, потребує подальшого лікування та його допомоги. В судому засіданні попросив вибачення у потерпілих, стверджує, що щиро розкаюється у вчиненому.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю наданими прокурором доказами у їх сукупності: показаннями потерпілих, документами - протоколами слідчих дій та процесуальними рішеннями; висновками судових експертиз, зокрема:
Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який в цілому підтвердив показання обвинуваченого щодо перебігу подій, які передували ДТП. При цьому зазначив, що дійсно 05.09.2016 року приблизно о 18 годині зателефонував ОСОБА_9 та попросив з`їздити до м. Києва, щоб забрати ОСОБА_10 . ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 приїхали до нього додому, де трохи відпочили та приблизно о 0 год. 30 хв. 06.09.2016 року вони поїхали в м. Київ на автомобілі ОСОБА_9 . По дорозі в м. Білу Церкву ОСОБА_14 сидів на задньому пасажирському сидінні за водієм, а ОСОБА_10 за переднім пасажирським сидінням. На виїзді з м. Києва зупинились на АЗС «Сокар» та ОСОБА_9 зі ОСОБА_11 заходили всередину. Коли поїхали далі ОСОБА_9 по автодорозі рухався з великою швидкістю, у зв`язку з чим, ОСОБА_14 кілька раз просив зменшити швидкість, на що ОСОБА_9 зменшував та через деякий час знову набирав швидкість. Подальші події які відбувалися з того моменту як вони від`їхали на відстань 40-50 км від м. Києва і до 18.09.2016 року не пам`ятає в силу перенесеного тілесного ушкодження. Смутно пам`ятає, що щось кричав ОСОБА_9 . Підтвердив, що йому відомо, що ОСОБА_9 вживав наркотичні засоби та один раз разом з ним також вживав наркотичний засіб марихуану. Стверджує, що на момент ДТП не бачив у ОСОБА_9 ознак наркотичного сп`яніння. Цивільний позов підтримав зменшивши розмір позовних вимог з урахуванням відшкодування йому 10 000 грн. матеріальної шкоди та просить стягнути зі ОСОБА_9 9 539 грн. 92 коп. матеріальної шкоди пов`язаної з витратами на лікування, 30 000 грн. моральної шкоди та 9 000 грн. упущеної вигоди. Вважає, що обвинувачений має понести суворе покарання у вигляді позбавлення волі
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в цілому підтвердила показання обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_15 щодо перебігу подій, які передували ДТП. При цьому зазначила, що за 4 місяці до ДТП стала проживати разом із ОСОБА_9 , на момент ДТП ОСОБА_9 почував себе добре та вів себе адекватно. В автомобілі вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Стверджує, що момент дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає. Водночас зазначила, що коли автомобіль заїхав у м. Білу Церкву то швидкість була не великою. Знаючи, від ОСОБА_9 , що той втомився вона балакала з ним, щоб той не заснув. Чула крик: «Влад! Бордюр!» Бачила як ОСОБА_9 за три доби до ДТП 3 вересня 2016 року вживав наркотичну речовину палив марихуану. Вона особисто не вживала. Просить не позбавляти волі обвинуваченого, так як внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потребує подальшого лікування та допомоги обвинуваченого.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , матері ОСОБА_16 , яка дала показання, що її дочка їхала з Польщі на канікули. Вона розмовляла з нею о 1 годині ночі 06.09.2016 року по телефону а о 3 год. 17 хв. їй зателефонував поліцейський з телефону дочки та повідомив про ДТП. Після приїзду на місце ДТП до неї підходив ОСОБА_9 та кілька разів попросив вибачити його. Стверджує, що ОСОБА_9 перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки характерні ознаки помітила хрещена дочки. В подальшому обвинувачений більше не підходив потерпілої та не вчиняв дій які б свідчили про його розкаяння, лише мати обвинуваченого підходила до потерпілої на похованні. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, з викладених у ньому підстав та вважає, що обвинувачений має понести саме суворе покарання, передбачене Законом.
Витягом з кримінального провадження №0000301, з якого видно, що 06.09.2016 року до ЄРДР внесено відомості про те, що 06.09.2016 року близко 03 год. 10 хв. на вул. Київській в м. Білій Церкві водій ОСОБА_9 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння керуючи автомобілем марки «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку центру м. Біла Церква допустив наїзд на праве відносно напрямку його руху узбіччя, де зіткнувся з деревами.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.09.2016 року, та фототаблицею до нього, відповідно до якого ДТП сталося на вул. Київська, в м. Білій Церкві, на відрізку автодороги, відсутні нерівності та пошкодження дорожнього покриття, об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху , праворуч та ліворуч не виявлено, колеса і шини усі під тиском без пошкоджень. На асфальтованому покритті виявлено сліди юзу 2,7 м та 3,3 м до узбіччя.

Висновком судово-медичної експертизи №376 від 06.09.2016 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 , 1996 року народження, настала від сукупної травми голови та тулуба з дифузною травмою головного мозку, переломом кісток склепіння та основи черепа. Знайдені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження заподіяні тупими предметами можливо за обставин вказаних у постанові, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. В крові трупа метиловий, етиловий, спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Висновком судово-медичної експертизи №137/Е від 25.10.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 , 1988 року народження , мали місце пошкодження у вигляді закритої ХСМТ, компресійно-взривного перелому тіла першого поперекового хребця з порушенням функцій спинного мозку, з порушенням функції тазових органів по типу затримки, а також перелом 3-го ребра зліва. Описані пошкодження утворились від дії тупого (их) предмету (ів), по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові, і відносяться до тяжких тілесних пошкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення.

Висновком судово-медичної експертизи №135/Е від 24.10.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 , 1995 року народження, мали місце пошкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, перелому кісток склепіння і основи черепа, масивний субарахноїдальний крововилив, садно голови, а також забійно рвана рана правого стегна. Описані пошкодження утворились від дії тупого (их) предмету (ів), по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові, і відносяться до тяжких тілесних пошкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення.

Висновком інженерно технічної експертизи № 19/8-02/1272 від 27.10.2016 року, відповідно до якого система робочого гальма, рульове керування елементи підвіски автомобіля «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП знаходились в працездатному стані. Елементи підвіски автомобіля «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходяться в технічно несправному непрацездатному стані через деформацію амортизаційної стійки підвіски правого переднього колеса. Дана несправність має аварійний характер, оскільки розташована в зоні значних деформаційних елементів конструкції автомобіля внаслідок дії ударного навантаження в процесі розвитку ДТП. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено

Висновком інженерно-технічної експертизи №12-1/1451 від 14.07.2017 року відповідно до якої водій автомобіля «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 за даних обставин з технічної точки зору у дорожній ситуації, що склалася безпосередньо перед ДТП повинен був керуватися вимогами п. 12.1 ПДР України, де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу,що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору в разі своєчасного виконання водієм автомобіля «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 технічний вимог п. 12.1 ПДР України він мав технічну можливість попередити ДТП для чого у нього не було перешкод технічного характеру.
Висновком лікаря Київського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №101 від 06.09.2016 року відповідно до якого на момент огляду о 09 год. 20 хв. 06.09.2016 року ОСОБА_9 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди та психостимулятори).

Копією результату лабораторного дослідження №124/125/183/184 від 06.09.2016 року, з якого видно, що у ОСОБА_9 06.09.2016 року о 9 год. 40 хв. було взято на аналіз сечу та о 10 год. кров. За результатами дослідження виявлено канабіноїди.

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Твердження сторони захисту, що органом досудового розслідування не було з`ясовано час вживання наркотичного засобу, та не встановлено достовірно, що виявлені канабіноїди мали вплив на стан водія та перебували у безпосередньому причинному зв`язку з длорожньо-транспротною пригодою суд оцінює критично.

Стороною обвинувачення доведено, що в момент ДТП обвинувачений керував автомобілем перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння обвинуваченого проведено у закладі охорони здоров`я, що відповідає вимогам п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Результати дослідження відображені у висновку, який жодних сумнівів у суду не викликає.

Стороною захисту ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду не подавалися докази, і, в тому числі не ініціювалося їх отримання, у спосіб та у порядку передбаченому КПК України, які б спростовували або ставили під розумний сумнів докази обвинувачення.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, що характеризується необережною формою вини. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді позбавлення життя потерпілу ОСОБА_10 , а також заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем проживання та колишнім місцем роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджено характеристиками. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Має добрий стан здоров`я. На час розгляду справи одружений. Дружина ОСОБА_7 внаслідок ДТП має інвалідність 2 групи, на утриманні дітей не має. Має матір, якає пенсіонером за інвалідністю 2 групи.

З огляду на поведінку засудженого після вчинення злочину, який частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдану злочином шкоду, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

З огляду на позицію обвинуваченого в судовому засіданні та його намагання зменшити ступінь своє вини у вчиненому суд розцінює як відсутність щирого каяття обвинуваченого, та не в повній мірі усвідомлення ним глибини своєї вини.

Суд визнає обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

Дослідивши обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що вказана дорожньо-транспортна пригода обумовлена виключно грубим порушенням обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України.

Суд також враховує позицію потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які вважають, що обвинувачений має понести суворе покарання та позицію потерпілої ОСОБА_13 ( ОСОБА_11 ) яка просить не позбавляти його волі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_9 попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Однак враховуючи вищевказані обставини, зокрема особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що розмір покарання не повинен бути максимальним. При цьому з урахуванням характеру вчинення злочину суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_9 потерпілою ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 000 гривень то він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Цивільний відповідач в судовому покладається на розсуд суду у визначенні розміру суми стягнення, посилаючись на ту обставину ,що не має фінансової можливості відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Цивільним позивачем було подано позовну заяву про стягнення з цивільного відповідача 1 000 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Суд повністю погоджується з наведеними в позові обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги та приходить до переконання, що позбавлення життя її дочки, яка була її єдиною дитиною, неможливість відновлення втрати, заподіяло потерпілій сильні душевні страждання. Водночас збільшуючи розмір позовних вимог до 3 000 000 грн. цивільним позивачем не викладено обставин, які б обґрунтовували розмір вимог. За таких обставин з урахуванням особи обвинуваченого, який є молодою працездатною здоровою людиною, його матеріального стану, виходячи з вимог розумності, з урахуванням підвищеного ступеню вини цивільного відповідача суд приходить до висновку, що злочином потерпілій ОСОБА_4 було завдано моральної шкоди, яку суд оцінює в розмірі 1 000 000 грн., яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_9 .

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення зі ОСОБА_9 9 539 грн. 92 коп. матеріальної шкоди пов`язаної з витратами на лікування, 30 000 грн. моральної шкоди та 9 000 грн. упущеної вигоди, суд повністю погоджується з наведеними в позові обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги та приходить до переконання, що внаслідок ДТП потерпілий переніс як сильний фізичні так і душевні страждання внаслідок отримання тілесних ушкоджень та внаслідок загибелі ОСОБА_10 , з якою потерпілий перебував у близьких стосунках. Водночас суд знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми упущеної вигоди в розмірі 9 000 грн., оскільки цивільним позивачем не наведено конкретної суми винагороди, отриманої від будівництва сімейного будинку, а розрахунок взято з інтеренет-ресурсу сум оплати роботи вантажника.

Крім того з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1 407 грн. 36 коп.

Враховуючи, що прокурором у передбаченому КПК України порядку не подано клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст.286 КК України,і призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі відраховувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 1 000 000 (один мільйон) грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 9 539 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 92 коп. матеріальної шкоди та 30 000 (тридцять тисяч ) грн. моральної шкоди.
Сягнути зі ОСОБА_9 судові витрати на проведення судових експертиз на користь держави в сумі 1 407 (одну тисячу чотириста сім) грн. 36 коп.
Речові докази по справі: автомобіль марки «Кіа Rio» д.н.з. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_17 .
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1