Ухвала іменем україни 03 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 .
Вказаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом, засуджено:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
- за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років;
- за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у справі.
Цим вироком також засуджено ОСОБА_12 судові рішення щодо якої не оскаржується.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а також умисне вбивство протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за наступних обставин.
07 вересня 2014 року, приблизно о 20 год., ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 та своєю дівчиною ОСОБА_12 , у приміщенні стоматологічного кабінету, який використовувався ОСОБА_8 для проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої.
Під час спільного вживання спиртного ОСОБА_8 на ґрунті неприязних стосунків, які виникли раптово, вирішив позбавити життя ОСОБА_13 , тобто умисно вбити.
З метою реалізації свого злочинного наміру та подальшого полегшення приховування слідів скоєння злочину, ОСОБА_8 під приводом розмови віч-на-віч заманив ОСОБА_13 до ванної кімнати.
Знаходячись близько 24 години в приміщенні ванної кімнати зазначеного стоматологічного кабінету ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, схопив ножиці, які лежали на пральній машинці, та знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_13 , діючи умисно, наніс йому один цілеспрямований удар лезами ножиців у ліве око, від якого ОСОБА_13 впав на підлогу, однак продовжував подавати ознаки життя. Після чого ОСОБА_8 , маючи на меті покінчити із життям потерпілого, чим довести до кінця свій злочинний намір, наніс ОСОБА_13 ще один удар ножицями у праве око, спричинивши йому тілесні ушкодження, від яких той помер на місці події, тобто умисно вбив його.
Переконавшись, що ОСОБА_13 мертвий, ОСОБА_8 залишив його тіло у ванній кімнаті, а сам повернувся до приміщення кухні, де разом із ОСОБА_12 продовжив розпивати спиртні напої.
В подальшому, з метою приховування слідів злочину, ОСОБА_8 08 вересня 2014 року, на протязі першої половини дня, у приміщенні ванної кімнати за допомогою кухонного ножа розчленував тіло ОСОБА_13 та зніс його у підвал свого помешкання. Того ж дня у вечірній час ОСОБА_8 за допомогою ОСОБА_12 вимили приміщення ванної кімнати від слідів крові.
09 вересня 2014 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_8 з метою приховування слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності за допомогою ОСОБА_12 на металевому візку вивезли частини тіла ОСОБА_13 та приховали їх поряд із недобудовою у дворі будинку АДРЕСА_3 .
04 жовтня 2014року, близько 19.00 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , перебуваючи у підвальному приміщенні, розташованому у будинку АДРЕСА_4 , розпивали спиртні напої. В ході сумісного розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_14 та ОСОБА_8 розпочалась бійка, під час якої останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово, вирішив позбавити життя ОСОБА_14 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство ОСОБА_13 , ОСОБА_8 схопив у руку кухонний ніж, який лежав на тумбочці, та діючи умисно, наніс ним ОСОБА_14 один цілеспрямований удар у праве око, в результаті якого ОСОБА_14 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_8 , витягнувши ніж із ока потерпілого, взяв у руку молоток та, маючи на меті остаточно покінчити із життям потерпілого, наніс йому серію ударів по голові, в результаті яких спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження, від яких той помер на місці події, тобто убив його.
З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 06 жовтня 2014 року, близько 11.00 год., спустившись до підвалу, де знаходилось тіло ОСОБА_14 , за допомогою ножа розчленував тіло останнього. Розчленовані частини тіла упакував в окремі поліетиленові пакети та мішок. У нічний час, а саме 07 жовтня 2014 року, близько 03.00 год., ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 , вивіз металевим візком ці частини тіла та приховав їх поряд із недобудовою у дворі будинку АДРЕСА_3 .
Повернувшись у вказане підвальне приміщення, з метою приховування слідів злочину, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 , вимили це приміщення від слідів крові.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень та про направлення справи на новий судовий розгляд у зв`язку з істотним порушенням судами вимог кримінально-процесуального закону. Свої вимоги обґрунтовує неконкретністю та суперечливістю викладеного у вироку обвинувачення, яке порушує права ОСОБА_8 на справедливий суд. Стверджує, що в ході судового розгляду, шляхом допиту свідків було встановлено, що мотиву та мети позбавлення життя ОСОБА_14 та ОСОБА_13 засуджений ОСОБА_8 не мав, проте, суд всупереч встановленим фактичним обставинам справи, визнав мотивом неприязні стосунки, які виникли раптово. Вважає, що суд належним чином не перевірив та не спростував наявність розбіжностей та суперечностей між показами ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Зазначає, що суд не встановив обставин злочину та дій засудженого, а вдався до загального опису подій без їх конкретизації. Вказує, що суд безпідставно послався на письмову заяву ОСОБА_12 , що вона була свідком вбивства, яка була відібрана у неї без присутності захисника. Стверджує, що вирок суду ґрунтується на недопустимих доказах, які покладені в основу вироку. Також захисник вказує, що судом апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. 419 КПК, не надано оцінки та вмотивованої відповіді всім доводам апеляційних скарг захисників. Посилається на порушення вимог статей 84-89, 94-95 КПК. Зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив стороні захисту у повторному дослідженні обставин встановлених під час кримінального провадження, відтворенні аудіо запису телефонних розмов між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 та їх повторному допиті.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень та про направлення справи на новий судовий розгляд. Захисник посилається на однобічність та неповноту досудового та судового слідства. Вважає, що обвинувачення обґрунтовано на припущеннях. Стверджує, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 404 КПК та не надав належної правової оцінки доводам апеляційних скарг сторони захисту, не дослідив повторно обставин, які захист просив дослідити безпосередньо під час апеляційного розгляду. Вказує, що апеляційний суд не дотримався вимог статей 86-87, 89, 94 КПК.
На касаційні скарги захисників надійшли заперечення від потерпілої ОСОБА_10 , у яких вона просить касаційні скарги захисників залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_8 без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, які підтримали доводи касаційних скарг та просили скасувати судові рішення і направити справу на новий судовий розгляд, пояснення прокурора, який просив касаційні скарги захисників залишити без задоволення, а судові рішення щодо засудженого без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, слід проаналізувати і співставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляції, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідний кримінальний чи кримінальний процесуальний закон.
Зазначені вимоги закону в цій справі апеляційним судом виконано не повною мірою.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження засуджений ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не погоджуючись із вироком міського суду, подали апеляційні скарги, в яких порушували питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.
Мотивуючи свої доводи, засуджений та захисники зазначали, що вирок міського суду є незаконним, постановленим з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону,висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано суперечливими доказами, яким не надано належної оцінки у їх сукупності.
Апеляційний суд, усупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК, не навів в ухвалі переконливих аргументів на спростування доводів, наведених в апеляціях, та докладних мотивів прийнятого у зв`язку з цим рішення.
У своїй ухвалі суд ретельно не проаналізував наведених тверджень засудженого і захисників, не перевірив відповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, правильність кваліфікації його дій, як про це зазначалося у апеляційних скаргах.
Апеляційний суд, залишивши скарги засудженого та його захисників без задоволення, не зазначив підстав, із яких їх визнано необґрунтованими. Суд обмежився перерахуванням доказів, на які є посилання у вироку, і загальним формулюванням про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому суд не розкрив суті зібраних у справі доказів, не проаналізував їх у контексті з конкретними доводами апеляцій і не співставив їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого.
Таким чином, апеляційний суд належним чином не розглянув доводи засудженого та його захисників і передчасно погодився з висновками міського суду стосовно доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 .
Ці порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК є істотними, оскільки порушили права учасників судового провадження на об`єктивний і неупереджений розгляд справи в апеляційному порядку та вимоги ст. 419 КПК, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи, що при розгляді апеляцій засудженого та його захисників апеляційний суд залишив поза увагою доводи, які ставлять під сумнів правильність застосування кримінального закону судом першої інстанції щодо засудженого, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, як підставою для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, під час якого слід усунути зазначені недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляцій засудженого ОСОБА_8 та його захисників, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_8 та постановити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону, звернувши при цьому увагу й на доводи, зазначені у касаційній скаргах захисників.
Керуючись статтями 433-436 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3