Справа № 442/780/18
Провадження № 1-кс/442/152/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , -
встановив:
Адвокати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , потерпілої в кримінальному провадженні №0002255, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.10.2017, звернулися до суду зі скаргою, в якій просять визнати бездіяльність старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк та зобов`язати останнього надати письмову відповідь законному представнику потерпілої ОСОБА_6 на її письмове звернення від 16.11.2017.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 22.10.2017 на трасі Трускавець-Дроггобич мала місце ДТП за участі автомобіля «Сітроен» сірого кольору під керуванням ОСОБА_7 . ОСОБА_4 була пасажиром цього автомобіля і в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження перелом шийного відділу хребта. На виконання вимог ч.3 ст.93 КПК України (потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій та інших процесуальних дій) законним представником потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_6 було заявлено старшому слідчому Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , в провадженні якого знаходиться вищевказане кримінальне провадження, клопотання про проведення у справі таких першочергових слідчих та процесуальних дій, як встановити та допитати як свідків наступних осіб: ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_1 ; ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 ; ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були очевидцями розпивання спиртних напоїв ОСОБА_13 , після чого він сів за кермо автомобіля і скоїв ДТП. Всупереч вимог КПК України слідчим клопотання не розглянуто і жодної відповіді законному представнику ОСОБА_6 .
Адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримали, покликаючись на обставини, викладені у ній, просять таку задоволити.
Законний представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримала. Додатково суду зазначила, що звернулась до суду з даною скаргою, оскільки слідчий не вживає заходів для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, не здійснює досудове розслідування у встановленому законом порядку, на кожне її клопотання та звернення реагує зухвало, покликаючись на те, що у нього немає часу та в його провадженні є й інші справи, що він не є її приватним детективом, а ті докази, які вона збирає не є достатніми, а щодо виконання спірного клопотання, то дані, зазначені у такому не є достатніми, а саме: немає всіх адрес, щоб викликати зазначених у клопотанні свідків. Просить суд задоволити клопотання та зобов`язати слідчого вживати усіх необхідним та передбачених законом заходів для розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, від якого потерпіла її донька. Окрім цього, зазначила, що не зверталась із даною скаргою раніше, оскільки слідчий переконував її в тому, що він робить усе можливе для розслідування даного кримінального правопорушення та обіцяє допитати свідків у найкоротший термін, проте, як з`ясувалось таке було лише обіцянкою.
Старший слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу заперечив. Вказав, що до нього дійсно неодноразово зверталась законний представник потерпілої ОСОБА_6 із усним клопотанням допитати свідків, він неодноразово задовольняв такі. З січня 2018 року він перебуває у відпустці, а тому не вживає заходів щодо розслідування даного кримінального провадження, в тому числі й щодо задоволення спірного клопотання. Покликаючись на свою завантаженість та пріоритетність інших кримінальних проваджень з летальними наслідками, вважає, що ним вживається достатньо заходів щодо розслідування даного кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_14 в судовому засіданні скаргу заперечив, вказавши, що таку подано із пропущенням строку, а також вважає її необґрунтованою, оскільки слідчим вживається достатньо заходів щодо розслідування вищевказаного кримінального провадження. Ним, як процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні не давалось ще жодних вказівок, оскільки через надмірне завантаження ще не ознайомлювався із даним кримінальним провадженням. Просить в задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні, дослідивши представлені матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0002255, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.10.2017, за заявою ОСОБА_6 про те, що 22.10.2017 приблизно о 04.00 год. її неповнолітня дочка ОСОБА_4 , їдучи в автомобілі з м.Трускавець до м.Дрогобич Львівської області, за кермом якого був ОСОБА_7 , потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та отримала тілесні ушкодження, з якими госпіталізована у Дрогобицьку міську лікарню №1.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 .
16.11.2017 законний представник потерпілої ОСОБА_4 звернулася до старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 із клопотанням, в якому просить провести у справі такі першочергові слідчі та процесуальні дії: долучити до матеріалів кримінального провадження копії медичних документів щодо отримання ОСОБА_15 тілесних ушкоджень; в разі необхідності призначити судово-медичну експертизу; встановити та допитати як свідків осіб, які на момент ДТП перебували разом із дочкою в автомобілі, що спричинив цю пригоду, а саме ОСОБА_16 (мешканець АДРЕСА_4 на момент ДТП користувався номером мобільного телефону НОМЕР_2 ); ОСОБА_17 (мешканець АДРЕСА_4 ), ОСОБА_18 (мешканець АДРЕСА_4 ); встановити та допитати як свідків інших пасажирів автомобіля «Сітроен», які перебували у ньому на момент вчинення ДТП (зі слів МФігурняк, в машині було біля семи-восьми чоловік). З цією метою, окрім іншого, отримати в травмпунктах м.Дрогобича і м.Трускавця інформацію про осіб, які поступили в ніч з 21 на 22 жовтня цього року із травмами, характерними для ДТП; допитати як свідків ОСОБА_19 (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які були очевидцями розпивання тієї ночі ОСОБА_7 спиртних напоїв та сідання до нього в авто ОСОБА_15 ; та доручити відповідним оперативним підрозділам встановити можливих очевидців та свідків вчинення ДТП.
Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області вищевказане клопотання отримано 20.11.2017.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п.1 ст.6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру
За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Право на таке оскарження та здійснення на підставі такого контролю слідчим суддею є вагомим аспектом гарантії, закріпленої Європейської Конвенції з прав людини, яка покликана зводити до мінімуму ризик свавілля і забезпечувати верховенство права один з основоположних принципів демократичного суспільства.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, судом не береться до уваги покликання прокурора на пропуск строку на звернення потерпілої до суду з даною скаргою, оскільки бездіяльність слідчого в даному випадку є триваючою в частині не розгляду спірного клопотання.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Окрім цього, у Розділі VІ Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України затв. наказом МВС України №570 від 06.07.2017 встановлено, що при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний: під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень; не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України.

У статті 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установленому цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
У статті 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд констатував бездіяльність слідчого невиконання останнім покладених законодавцем обов`язків при здійсненні досудового розслідування, а саме вимог встановлених статтею 220 КПК України щодо здійснення належного повідомлення особи про прийняте ним рішення за результатами розгляду вищевказаного клопотання, в тому числі й у встановлений законом строк; на спростування такого суду не надано доказів на підтвердження здійснення належного в розумінні ст.136 КПК України повідомлення потерпілого про результати розгляду її клопотання.

Як вбачається з Узагальнення практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 відповідна бездіяльність може бути зумовлена не тільки не вчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальних реагуванням.
При цьому слідчим суддею приймається до уваги правова позиція, викладена у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 на дотримання останнім вимог Правил етичної поведінки поліцейських затв. наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 (ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). А саме, наголосити на тому, що дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування) Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити й те, що як вбачається зі змісту ст.ст.36, 37 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Мета такого керівництва, зокрема, полягає у забезпеченні швидкого, повного і всебічного розслідування шляхом використання владно-розпорядчих повноважень. Крім цього, саме прокурор є, в силу своїх повноважень, гарантом забезпечення дотримання в процесі розслідування вимог чинного законодавства України.

Відтак, покликання прокурора на надмірну завантаженість як причину неналежного і несвоєчасного реагування на бездіяльність слідчого при розгляді клопотання потерпілої в межах даного кримінального провадження є такими, що не можуть братись до уваги при розгляді даної скарги.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчим частково розглянуто клопотання потерпілої, ним вчинено необхідні дії щодо допиту окремих осіб, зазначених у ньому, однак не повідомлено потерпілу про результати розгляду її клопотання (про повну або часткову відмову в його задоволенні), а тому скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.303, 307, 376 КПК України, суд
вирішив:
Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 задоволити частково.
Визнати бездіяльність старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання законного представника ОСОБА_4 . ОСОБА_6 від 16.11.2017 в частині виконання процесуальних дій щодо допиту свідків та встановлення інших осіб, які зазначені у п.п.2-4 вказаного клопотання, а також в частині неповідомлення ОСОБА_6 про результати розгляду даного клопотання; та зобов`язати старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 розглянути вказане клопотання.
В решті скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1