Справа № 588/238/18
№ провадження 1-кп/588/60/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.07.2001 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.3 ст.140, 44, ч.2 140, ст.42 КК України (1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати;

- 10.06.2002 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до арешту строком на 6 місяців;

- 13.06.2003 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 31.03.2010 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 1 року обмеження волі;

- 22.09.2010 Тростянецьким районним судом Сумської областіза ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 28.02.2014 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі,

- 16.04.2014 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі,

- 02.12.2014 Тростянецьким районним судом Сумської областіза ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 16.06.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у після обідній час, точний час не встановлено, перебуваючи у с.Лучка Тростянецького району Сумської області вирішив зайти поспілкуватися до знайомої ОСОБА_8 , яка проживає у господарстві по АДРЕСА_3 із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прийшовши через прикриту хвіртку до подвір`я господарства по АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 помітив на порозі будинку вказаного господарства пару зимових чоловічих черевиків, належних ОСОБА_7 на викрадення яких у нього раптово виник корисливий умисел. При цьому ОСОБА_6 не отримував від ОСОБА_7 дозволу на володіння, користування чи розпорядження вказаним майном. Реалізуючи свій умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , скориставшись вільним доступом до майна, повторно, таємно від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в цей час знаходилась у вказаному будинку, взув зазначені черевики і вийшов у них з вказаного господарства, вчинивши таким чином їх таємне викрадення. Отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд у своїх корисливих цілях ОСОБА_6 пішов у вказаних черевиках до господарства по АДРЕСА_2 , де він фактично проживав і став їх зберігати, доки їх не вилучили працівники поліції 16.01.2018.
Зазначеними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнових збитків на суму 547,00 грн.
Указані дії ОСОБА_6 кваліфікуються за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно
Під час судового провадження на стадії судового розгляду між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення від 13 березня 2018 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_6 визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Потерпілий згідно з угодою претензій до обвинуваченого немає.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_6 за частиною 2статті 185 КК України ураховуючи його щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню та відшкодування шкоди, покаранняіз застосуванням статті 69 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_6 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2статті 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду. ОСОБА_6 вказав, що щиро розкаявся, визнав, що вчинив неправильно.
Потерпілий в судовому засіданні підтримав укладену угоду про примирення, просив її затвердити, вказав, що черевики йому повернуто, шкода відсутня, будь-яких претензій він не має.
Обвинуваченому ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_7 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК Українине є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вважала, що угода про примирення відповідає закону, сторони її уклали добровільно, їм відомі наслідки затвердження угоди, а тому захисник просила затвердити угоду. Покарання узгоджене сторонами визначено на підставі закону, ураховуючи наявність низки пом`якшуючих обставин та малозначність вчиненого діяння.
Судом у судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , який вважав, що умови угоди про примирення та узгоджена міра покарання відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 не установлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що ОСОБА_6 є особою віком 37 років, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, стан здоров`я задовільний, інвалідом не визнавався, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 90 від 15.02.2018 року ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості, проте може усвідомлювати свої дії та керувати ними і за своїм станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, та даним про особу обвинуваченого, а тому ураховуючи наявність двох пом`якшуючих обставин, характер вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням статті 69 КК України перейшовши до іншого більш м`якого виду покарання, не передбаченого у санкції статті частини 2 статті 185 КК України, у виді громадських робіт, яке на переконання суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема: пару чоловічих зимових черевиків, що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутими власнику.
З обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до статті 124 КПК України необхідно стягнути процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави у розмірі 429 грн. 00 коп. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 368-374, 392, 395, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 13 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному 16.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 .
ОСОБА_3 визнати винниму пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Речові докази: пара чоловічих зимових черевиків, що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_12 вважати повернутими власнику.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1