Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/206/18
Провадження № 1-кс/499/29/18
У Х В А Л А

Іменем України

"13" березня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, українця, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, на посаді старшого механіка-водія 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 12.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 12.03.2018 приблизно о 00.00 годин, перебуваючи у приміщенні магазину - бару «24», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після розпивання у ньому алкогольних напоїв, між військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_4 з однієї сторони та іншим відвідувачем даного бару громадянином ОСОБА_6 з другої сторони, виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, який у подальшому переріс між ними у бійку та взаємним нанесенням побоїв.
Того ж дня, приблизно о 00 год. 59 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні магазину - бару «24», який розташований за адресою: Одеська область, Іванівський район, смт. Петрівка, вул. Центральна, 40А, діючи умисно, на ґрунті виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_6 , усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим умислом на протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_6 , застосував наявний у нього ніж, що виразилось у здійсненні ним двох ударів ножем в область паху з ліва та у тильну частину правої ноги вище коліна ОСОБА_6 , в результаті чого від отриманих травм останній помер на місці.
12.03.2018 ОСОБА_4 було затримано працівниками Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність припинено.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати якщо підозрюваному не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років; намагався приховати предмету яким був вчинений ним злочин, що свідчить про намір знищити, сховати, спотворити вищевказаний предмет який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вказує на можливість продовження вчинення ним кримінального правопорушення або скоєння інших злочинів; може незаконно впливати на прямих свідків, які у тому числі безпосередньо з ним проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має доступ до озброєння та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість і може залякувати вказаних свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення; у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 проходить військову службу на території Одеської області, яка межує із територією Республіки Молдова та може відряджатися за наказами командирів для виконання службових завдань у зону проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, та враховуючи, що ОСОБА_4 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує, у тому числі безперешкодно вибути поза межі території України, тим самим вчинити інше тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням від військової служби.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою визнав, про те з клопотанням не погоджується. Адвокат підозрюваного просив у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на ту обставину, що підозра повідомлена ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України є необґрунтованою, ризики на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання також безпідставні та є припущенням прокурора, виходячи з того що підозрюваний не має наміру переховуватись від слідства, має стійкі родинні зв`язки, а саме проживає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , має цивільну дружину та двох дітей, залишати територію України наміру не має, оскільки немає закордонного паспорту, тому просив обрати будь-яку іншу більш м`яку міру запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, підозрюваного, адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
12 березня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку суд вважає обґрунтованою, що підтверджується протоколами огляду місця події від 12.03.2018; лікарським свідоцтвом про смерть №30, протоколами допитів як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.03.2018 та іншими матеріалами.
Матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України, вина підозрюваним у вчинені злочинів визнається в повному обсязі та не оспорюється та наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на прямих свідків, які у тому числі безпосередньо з ним проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вчинення злочину намагався приховати сліди злочину, позбувся знаряддя злочину, та не повідомляє суду яким чином та де.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховуючи також існування вищезазначених ризиків та наявність обґрунтованої підозри, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з цим клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_4 належить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючисьст.ст.177, 183, 193-194 ,196-199 КПК України , слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_12 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 12.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, українця, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, на посаді старшого механіка-водія 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання (12.03.2018 року 05 година 00 хвилин) та в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 11 травня 2018 року включно.

Дійсна ухвала про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу діє 60 (шістдесят) днів, а саме: до 05 години 00 хвилин 11 травня 2018 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

СуддяОСОБА_1