УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2017 року про продовження строку тримання під вартою, -
в с т а н о в и л а:
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці на початку травня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , від свого спільного знайомого ОСОБА_13 , достовірно стало відомо про купівлю 07.04.2017 ОСОБА_14 в м. Гейлінкірхен Федеративної Республіки Німеччина вантажного автомобіля MAN TGA 18.480, який на той час був не розмитненим та з 15.04.2017 перебував на території автомобільної стоянки по вул. Кіма в м. Бердичів, Житомирської області, а також щодо наявності усної домовленості між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо передачі останнім ОСОБА_13 , після розмитнення указаного вантажного автомобіля, грошей в сумі 8 000 доларів СІЛА, до якої входить 6 000 доларів США - повернення боргу знайомому ОСОБА_13 та 2 000 доларів США - оплата послуг за супровід ОСОБА_13 автомобіля з Німеччини до України. Саме в цей час у ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на вимагання чужого майна, а саме грошових коштів у ОСОБА_14 , у великому розмірі.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підшукали маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна, недочекавшись розмитнення вантажного автомобіля та передачі вищевказаних грошових коштів ОСОБА_13 , бажаючи незаконно збагатитись шляхом погроз та вимагання чужого майна, діючи у рамках спільної злочинної змови з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зателефонував 22.04.2017 близько 09 години ЗО хвилин ОСОБА_14 та призначив зустріч в кафе Філіжанка, що по вул. Миру в м. Бер дичів, Житомирської області. Цього ж дня о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_8 прибув до зазначеного кафе спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , де під надуманим приводом, небажання ОСОБА_14 сплати борг перед ОСОБА_13 , повідомив про нові боргові зобов`язання перед ними в розмірі 40 000 доларів США, тобто висловив неправомірну вимогу сплатити зазначену суму коштів, а на відмову ОСОБА_14 сплачувати вказану суму коштів, діючи у рамках єдиного злочинного умислу з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , наніс йому один удар кулаком своєю правою рукою в обличчя, завдавши фізичного болю потерпілому та наголосив, що у разі подальшої відмови ОСОБА_14 у визнанні боргу перед ними на суму 40 000 доларів США, до нього буде застосовано зброю, тобто висловив погрозу у заподіянні тілесних ушкоджень небезпечних для його життя та здоров`я, при цьому в підтвердження своїх дій поклав руку собі на пояс, за яким знаходилась зброя, таким чином вказуючи, що має при собі зброю та може її застосувати, а також повідомив, що в залог сплати грошових коштів вони забирають його автомобіль MAN TGA 18.480, і наказав передати йому документи та ключі від автомобіля. У свою чергу ОСОБА_14 , спримаючи дії ОСОБА_8 як реальну загрозу для свого життя, побоюючись настання тяжких наслідків, передав йому документи та ключі до автомобіля MAN TGA 18.480.
Наприкінці квітня 2017 року ОСОБА_8 , продовжуючи діяти в рамках єдиного злочинного умислу з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , не припиняючи погроз у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 у разі не виконання його вимог щодо передачі оголошеної ним суми коштів, зважаючи на той факт, що документи на автомобіль MAN TGA 18.480 були оформлені на ОСОБА_14 та він являвся власником автомобіля, не маючи змоги отримати документи на право власності та продати автомобіль повернув автомобіль останньому та висловив вимогу до 25.04.2017 віддати йому 40 000 доларів США та розрахуватись з ОСОБА_13 .
У подальшому 11.05.2017 потерпілий ОСОБА_14 після розмитнення та оформлення відповідних документів зареєстрував право власності на власний вантажний автомобіль MAN TGA18.480 сідловий тягач-Е, 2007 року випуску, за державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та передав, згідно домовленості, ОСОБА_13 8 000 доларів США, незважаючи на це, останній продовжував вимагати передачі ще ЗО 000 доларів США.
Не припиняючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння шляхом вимагання чужим майном, що належить ОСОБА_14 у період з травня по вересень 2017 року ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою, неодноразово телефонували до потерпілого та зустрічалися з ним на території м. Бердичів, Житомирської області, продовжуючи повторно висловлювати потерпілому незаконну вимогу сплатити їм грошові кошти, при цьому вказуючи суми від 10 000 до 30 000 доларів США, та наполягаючи на виконанні раніше визначених ними вимог щодо передачі грошових коштів, а у разі невиконання яких продовжували висловлювати погрози щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства.
У подальшому, у невстановлений слідством день, час та місці, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , залучили до своїх злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто вступили з останніми в попередню злочинну змову щодо вимагання чужого майна, а саме грошових коштів у великому розмірі ОСОБА_14 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , 09.10.2017, маючи умисел на отримання чужого майна шляхом вимагання, достовірно знаючи про місце знаходження ОСОБА_14 , прибули близько 12 години ЗО хвилин на автомобілі марки Ауді А6 на стоянку вантажних автомобілів, що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Зоріна (колишня назва вул.КІМа), 32. Після чого, перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_11 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , погорожуючи предметом зовні схожим на пістолет, в черговий раз висловили ОСОБА_14 вимогу передачі грошових коштів в сумі ЗО 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 09.10.2017 становить 802 200 гривень, посилаючись на те, що усі можливі терміни вийшли та їм потрібні гроші, погрожуючи при цьому вбивством. В свою чергу ОСОБА_10 , з метою залякування ОСОБА_14 наніс останньому один удар в обличчя, завдавши при цьому фізичного болю. Усвідомлюючи реальність пред`явлених погроз останніми та можливість їх реалізації ОСОБА_14 , не чинив перешкод в заволодінні автомобілем. Цього ж дня, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були затримані працівниками правоохоронних органів на території стоянки вантажнихавтомобілів, що за адресою: АДРЕСА_1 , після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України. Постановою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_15 від 30.11.2017 строк досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09.01.2018 року. Корольовським районним судом м.Житомира ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 22.12.2017 включно.
Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про продовження до 09.01.2018 року строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ставище, Київської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.12.2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09.01.2018 року. Строк дії ухвали встановлено до 09.01.2018 року включно.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , та прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України. Також вбачається наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також доведеність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 21.12.2017 року про подовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Вказує, що ухвала є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом не дотримано жодної норми закону щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує та/або продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор. Матеріали, долучені до клопотання про продовження запобіжного заходу жодним чином не доводять перелічені в клопотанні ризики.
Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення захисника ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повній мірі. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та продовження раніше обраного запобіжного заходу..
Так, матеріали, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених у клопотанні слідчого, а також про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.189 КК України. Так, підозрюваний ОСОБА_8 раніше був неодноразово судимий за умисні корисливі злочини. Востаннє засуджений 12.11.2013 року Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі та був звільнений від відбуття покарання 02.06.2014 року Апеляційним судом м.Києва відповідно до ст.ст.365, 366, 379 КПК України по перехідних положеннях з застосуванням ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року. При цьому ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України. Дана обставина свідчить про наявність ризику продовження підозрюваним злочинної діяльності за умови перебування на волі чи обмеження волі шляхом домашнього арешту. Крім того, з додаткових показів потерпілого ОСОБА_14 вбачається, що саме підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово з різних причин на протязі досить тривалого проміжку часу вчиняв відносно нього психологічних тиск, що свідчить про наявність ризику подальшого незаконного впливу на потерпілого з метою зміни ним своїх показань.
Тобто в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ризики щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, а також щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зважаючи на характеризуючі дані про особу, його можливу роль у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України тощо.
Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що на час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою фактично усі слідчі дії по кримінальному провадженню були здійснені, допитані усі свідки, потерпілий, у зв`язку з чим ризик впливу на даних осіб з боку підозрюваного вбачається надуманим, а досудове слідство по даному кримінальному провадженню перебуває на завершальному етапі з вирішенням питання про відкриття учасникам матеріалів провадження та направлення до суду для розгляду по суті, не спростовують вищенаведених обставин, оскільки під час розгляду судом кримінального провадження за ч.3 ст.189 КК України, суд має перевірити покази потерпілого, надані ним під час досудового розслідування, що не виключає можливості вчинення вплив на потерпілого та інших осіб для зміни ними раніше наданих пояснень.
Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце проживання, на утримання має неповнолітнього сина, не зменшує ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначених вище, та самі по собі не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді про продовження терміну запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.
У зв`язку із наведеним слідчий суддя вірно прийшов до висновку, що слідчим у клопотанні наведено та належним чином обґрунтовано підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_7 , скасування ухвали слідчого судді місцевого суду та відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного під вартою із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до нього, відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2017 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: