Номер провадження: 11-сс/785/39/18
Номер справи місцевого суду: 497/1900/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року про застосування до затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у виді тимчасового арешту, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року задоволено клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та до UZUN BORIS ( ОСОБА_8 ) застосований запобіжний захід у виді тимчасового арешту строком на 40 діб до 12 січня 2018 року, до вирішення питання про його видачу (екстрадицію).

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), запобіжний захід не пов`язаний із тимчасовим арештом та негайно звільнити з-під вати громадянина республіки Молдова ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_6 зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення ст.584 КПК України до суду не було надано належно оформлених документів для розгляду клопотання, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не враховано обставини, передбачених ст.178 КПК України, які мають бути враховані при застосуванні запобіжного заходу, а саме не враховано, що ОСОБА_8 легально перебуває на території України, має сім`ю, виховує двох дітей, які є громадянами України та має постійне місце проживання в місті Одесі. Також, судом не перевірено відомостей про перебіг строків давності за злочин, що інкримінований ОСОБА_8 . Захисник наголошує, що судом не розглянуто можливість застосування альтернативних заходів.

Прокурор у судове засідання апеляційного суду Одеської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. З заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не звертався.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Пункт 8 ч.2 ст.129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно із п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 був застосований тимчасовий арешт строком на 40 днів, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захист та представництво інтересів затриманого ОСОБА_8 в суді першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора здійснював захисник ОСОБА_10 , який діяв на підставі ордеру серія ОД №211464 від 06 грудня 2017 року. Таким чином право на захист затриманого ОСОБА_8 було дотримано. Клопотання слідчого розглядалося в присутності затриманого ОСОБА_8 .

Разом з цим, ані захисник ОСОБА_10 , ані затриманий ОСОБА_8 не скористались своїм правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06 грудня 2017 року, у передбачений п.3 ч.2 ст.395 КПК України п`ятиденний строк, в той час як слідчим суддею було роз`яснено учасникам кримінального провадження про наявність в них такого права.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертаючись з апеляційною скаргою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року захисник ОСОБА_6 не надав доказів про наявність перешкод у затриманого ОСОБА_8 у реалізації свого процесуального права на оскарження ухвали слідчого судді про застосування до нього тимчасового арешту, у встановлений КПК України строк, а подав апеляційну скаргу в інтересах особи, яка достеменно знала про прийняте слідчим суддею рішення, більш ніж через три тижні з моменту прийняття оскаржуваного судового рішення.

Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача щодо апеляційних скарг, поданих після закінчення строку апеляційного оскарження та особою, яка не має право на подання апеляційної скарги.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

За таких обставин, оскільки захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах затриманого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, та у скарзі не навів причин поважності пропуску вказаного строку самим ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, та повернути апеляційну скаргу особі, що її подала.

Разом з тим апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити захиснику ОСОБА_6 про те, що у відповідності до ч.7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченим цим Кодексом.

Керуючись статтями 7, 9 п.4 ч.3, 399, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 , подане в інтересах затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року про застосування до затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у виді тимчасового арешту строком на 40 діб залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року про застосування до затриманого UZUN BORIS ( ОСОБА_8 ) тимчасового арешту повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3