Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїапеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року за клопотаннямзасудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, ?

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року клопотання ОСОБА_6 залишено без розгляду.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вказуючи на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог КПК України. Зазначає, що суд безпідставно вказав в ухвалі про те, що витребування вироків не входить до компетенції суду, залишивши без розгляду його клопотання, що і є наслідком неповноти судового розгляду. Вказує, що судовий розгляд клопотання був проведений без його участі, що є істотним порушенням вимог процесуального закону, в тому числі і права на справедливий суд. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу. Зарахувати в строк покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03 червня 2016 року строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2011 року по 16 липня 2013 року відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив скасувати оскаржувану ухвалу і направити матеріали клопотання в суд першої інстанції для розгляду по суті, дослідивши матеріали клопотання й доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень ч.1, 2 ст. 55, п.8 ч.1 ст.129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду (Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010). Оскарженням судових рішень у судах апеляційної інстанції здійснюється реалізація права особи на судовий захист, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. Право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Право на доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді, та є одним з найважливіших елементів права на судовий захист. В практиці Європейського суду з прав людини щодо питання права на суд і на доступ до нього чітко простежується підхід, згідно з яким особі має забезпечуватися можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, а держава не повинна запроваджувати правові або чинити нелегітимні перешкоди для здійснення цього права. У справі «Volovik v. Ukraint» (app. №15123/03) Європейський суд з прав людини указав, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст.6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. Суд вкотре зазначив, що обмеження права доступу, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосовуваними засобами та поставленою метою.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, однак суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався.

Частиною 5 ст. 534 КПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень розділу VIII КПК України.
Положеннями ч.5 ст. 539 КПК України встановлено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, проте і дані вимоги закону судом першої інстанції залишені поза увагою, на що обгрунтовано вказує засуджений в апеляційній скарзі, що є порушенням права на доступ до правосуддя та судовий захист.
Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 11 січня 2016 року вих. № 223 20/0/4 16 наголошує, що суди при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання при його призначенні, а також під час приведення судових рішень у відповідність до положень зазначеного Закону України від 26 листопада 2015 року зобов`язані забезпечувати точне й неухильне дотримання законодавства, своєчасний та якісний розгляд відповідних клопотань, керуватися чинним законодавством.

З матеріалів клопотання вбачається, що судом першої інстанції клопотання ОСОБА_6 по суті не розглядалось, а оскаржуваною ухвалою залишено без розгляду з підстав не долучення останнім належним чином завірених копій вироку, ухвал апеляційної чи касаційної інстанції (у випадку їх наявності), відомостей про суд, який ухвалив вирок, відомостей про набрання вироком законної сили, даних про строк попереднього ув`язнення.

Висновки суду про невідповідність клопотання засудженого вимогам закону не ґрунтується на положеннях законодавства, оскільки останнім не передбачено чітких вимог щодо форми і змісту таких клопотань.

Згідно з ч.1 ст. 33 КПК України апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості здійснення порядку виконання судових рішень у кримінальному провадженні, а відтак розгляд по суті даного клопотання ОСОБА_6 , повинен відбуватись у суді першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (Державна установа Городищенська виправна колонія (№ 96)), тобто у Рівненському районному суді Рівненської області.
Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України за наслідками розгляду такого клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
За наведеного, вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ст. 539 КПК України та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26 листопада 2015 року № 838-VIII не підлягає розгляду в Апеляційному суді Рівненської області, оскільки воно повинно бути вирішене місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання і лише за наслідками його розгляду, відповідна ухвала суду може бути переглянута апеляційною інстанцією.
Враховуючи наведене, що вказує в силу положень ст. 412 КПК України на допущені місцевим судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою, і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді клопотання суду першої інстанції слід, дотримуючись вимог кримінального процесуального законодавства, постановити законне, обґрунтоване і мотивоване судове рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3