Справа № 314/445/18
Провадження № 1-в/314/425/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Дачне, Біляївський район, Одеська область, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1) 02.08.2012 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки.
2) 25.03.2015 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 1 рік.
3) 04.11.2015 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання строком на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 30.05.2017 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 04.11.2015 року остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з моменту попереднього ув`язнення, а саме: з 25.04.2017 року, при цьому зараховано, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 25.04.2017 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 25.04.2017 року, кінець строку: 17.09.2019,
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
Засуджений державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ньогоЗакону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні засуджений на клопотанні наполягав, просив суд його задовольнити та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Представник адміністрації установи виконання покарань заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначеного коло осіб, до яких амністія не застосовується.
Згідно п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , до повного відбуття покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2015 року (в період іспитового строку) та вироком Біляївського районного суду Одеської області від 04.11.2015 року, знову вчинив умисний злочин, за що його було засуджено 30.05.2017 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1
03.03.2018