Справа № 755/6242/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "17" квітня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ушня, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого охоронцем ТРЦ «Скай Молл», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ушня, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого охоронцем на парковці станція метро «Лівобережна» неофіційно, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2017 року, приблизно о 0 год. 30 хв. ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Paiси Окіпної у м. Києві, побачили ОСОБА_8 , який йшов, тримаючи в руках мобільний телефон. В цей чає, у них виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В подальшому, реалізую чи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , вступивши у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , наблизились ззаду до ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_6 підійшовши впритул наніс удар кулаком в потилицю ОСОБА_9 , а в цей час ОСОБА_7 знаходився поруч та спостерігав за оточуючою обстановкою, щоб в разі появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_6 ..

Подолавши таким чином волю до опору зі сторони потерпілого, ОСОБА_6 відкрито викрав з рук ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Nomi». вартістю 699 грн., після чого, спільно з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 699 гривень.

Крім того, 03 березня 2017 року, близько 01-00 год. ОСОБА_6 вступивши у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 та маючи умисел на здійснення нападу з метою за володіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, знаходячись біля авто-майданчика, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-Б, зайшли на другий поверх пункту охорони авто-майданчика всередину приміщення та реалізуючи спільний злочинний умисел підійшли до перебуваю чого там ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_7 з метою подолання опору вдарив останнього в обличчя, від чого ОСОБА_12 впав на диван та втратив свідомість.

Через 1-2 хв., коли ОСОБА_11 прийшов до тями, ОСОБА_7 та став вимагати від потерпілого грошові кошти, а почувши, що грошей немає, ОСОБА_7 повторно наніс удар кулаком в скроню ОСОБА_11 , від чого останній впав на диван. ОСОБА_6 , в цей час знаходився поруч зі входом до пункту охорони та спостерігав за оточуючою обстановкою, щоб в разі виникнення сторонніх осіб попередити ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи загрозу як небезпечну для життя та здоров`я і намагаючись захиститись від нападників, ОСОБА_11 підвівся з дивану та почав тікати до виходу з приміщення, але ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наздогнали його та схопивши за комір светра, затягнули його назад до приміщення та продовжуючи спільні злочинні дії штовхнули ОСОБА_11 , від чого останній впав на диван. При цьому ОСОБА_6 почав наносив удари ногами по тулубу потерпілого, а ОСОБА_7 наносити численні удари руками в обличчя, від чого ОСОБА_11 декілька разів втрачав свідомість.

В подальшому, користуючись безпорадним станом ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обшукали приміщення пункту охорони, з метою відшукання грошових коштів. Після чого, підійшовши до потерпілого, який на той момент, прийшов до тями, ОСОБА_7 із застосуванням погрози фізичного насильства та нанесенням удару ногою по нозі потерпілого, наказав віддати мобільний телефон. Усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя та здоров`я, потерпілий не став чинити опір та на вимогу останнього вказав, де знаходиться мобільний телефон «Нокіа», вартістю 356 грн., який ОСОБА_7 відкрито викрав зі столу, після чого, разом з ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 356 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що він з ОСОБА_7 на початку березня 2017 року приїхали до Києва в пошуках роботи. Проживали у знайомої. Наступного дня після приїзду, ОСОБА_7 запропонував поїхали на автостоянку, де він раніше працював, щоб забрати свою заробітню плату за місяць. Приїхали до станції метро «Лівобережна» у вечірній час, вийшли з метро та пішли на парковку. По дорозі він захотів курити та підійшовши до незнайомого чоловіка попросив цигарку. Чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння і в розмові висловився в їх адресу нецензурною лайкою. Він - ОСОБА_13 у відповідь штовхнув його, бо не стримався на образливі слова. Чоловік впав, а піднявшись пішов. На місці де впав чоловік, ОСОБА_13 знайшов та підняв телефон і сказав ОСОБА_14 що це телефон мабуть того чоловіка. Потім телефон поклав до своєї кишені. Того чоловіка, чий був телефон, вже не було видно, і телефон залишився в кишені ОСОБА_13 ..

Після цього він разом із ОСОБА_14 прийшли на парковку, де була будка. ОСОБА_7 привітався із перебуваючим там ОСОБА_12 і сказав що прийшов забрати зарплатню за місяць, яку йому мають виплатити. ОСОБА_12 відповів: "гуляй, яка зарплата?". ОСОБА_7 просив щоб ОСОБА_12 зателефонував начальнику, але той відмовився. Він - ОСОБА_13 казав ОСОБА_12 , що так не можна вчиняти. Поки ОСОБА_13 говорив з ОСОБА_12 до нього підійшов ОСОБА_14 , смикнув за руку, і вони пішли.

Коли вийшли з вагончика, ОСОБА_7 сказав що він забрав телефон, що це не особистий телефон ОСОБА_12 , а службовий. Через 10 хвилин їх затримали.

Наполягає на тому, що ОСОБА_12 вони не били. Це наклеп, не знає навіщо ОСОБА_12 їх оговорює. Навіщо він це робить, ОСОБА_6 пояснити не можє. Можливо він із начальником автомобільної стоянки у зговорі. Це лише його здогадки. Якось підтвердити припущення він не можє, це його міркування.

ОСОБА_13 категорично заперечує свою вину, та наполягає, що вони не вчиняли дії які їм інкримінують.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, пояснивши по суті обвинувачення, що на початку березня 2017 року він з ОСОБА_13 приїхали до ОСОБА_15 шукати роботу, зупинившись у знайомої. Наступного дня він поїхав забрати зарплату, невиплачену йому на попередньому місці роботи. На парковці ОСОБА_7 працював місяці за 2 до цих подій. Його звільнили, бо начальник порахував що у нього не достає каси, сума заборгованості була 2300 грн.. Руденок поїхав разом із ним. Біля станції метро «Лівобережна» ОСОБА_13 підійшовши до незнайомого чоловіка, запитав у нього цигарку, а останній почав їх ображати, сказав: "Такі хлопці здорові, а не можете заробити на цигарки". Дійшло до того що він їх «послав», і ОСОБА_13 не стримався та пихнув його. Чоловік спіткнувся та впав, а потім підняся і скорим темпом пішов. ОСОБА_13 показав телефон, який знайшов на тому місці де впав чоловік та поклав телефон у кишеню.

Через деякий час вони зайшли на парковку, де у вагончику сидів ОСОБА_12 . Він - ОСОБА_7 привітався з ОСОБА_12 і повідомив що приїхав за зарплатнею. Минулого разу він приїздив на парковку за грошима менше місяця до того дня і начальник пообіцяв що через місяць віддасть йому заробітню плату. Він попросив ОСОБА_12 зателефонувати начальнику, на що останній відмовився та сказав: «Іди звідси, бо я викличу поліцію». ОСОБА_13 почав говорити з ОСОБА_12 , а він - ОСОБА_7 побачив телефон, який лежав на столі, вийняв сім-карту та забрав робочий телефон. Сказав потім ОСОБА_13 що забрав телефон замість заробітньої плати.

Через якийсь час їх зупинив патруль поліції, дістали телефонии та привезли ОСОБА_12 , який вказав, що вони забрали телефон.

ОСОБА_7 категорично заперечує свою вину, та не визнає дії які йому інкримінують. На його думку потерпілий їх оговорює, бо хотів щоб обвинувачений йому заплатив грошові кошти у сумі 50 000 грн. за те, що останній забере заяву з міліції.

З даного приводу він не звертався з заявою до поліції, так як не знав що йому робити. Захиснику своєму обвинувачений про це повідомляв, захисник нічого не робив тому обвинувачений відмовився від його послуг.

ОСОБА_7 категорично заперечує, нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. У ОСОБА_12 не були зломані зуби, він стояв нормально, тілесних ушкоджень на ньому не було.

Потерпілий спілкувався з обвинуваченими агресивно, просиві вийти, і казав що викличе міліцію.

Винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними та в ході судового слідства:

показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду повідомив, що він працює поліцейським полку особливого призначення №1. Обвинувачених в залі суду впізнає, як осіб, яких затримував в березні 2017 року. Під час чергування надійшло орієнтування про скоєний грабунок. Двоє невідомих викрали телефон. В ході відпрацювання, він із поліцейським ОСОБА_17 побачили двох хлопців. Один із них - ОСОБА_13 махнув рукою і викинув на асфальт щось. Коли почали їх перевіряти, у ОСОБА_13 знайшли телефон, модель та колір сходились по орієнтуванню. Потім він побачив, що на землі лежить ще один мобільний телефон марки «Нокіа» білого кольору. В цей же час пришло орієнтування що викрали мобільний телефон марки «Нокіа» чорно білого кольору. Поліцейські зв`язались з потерпілими, які під`їхали та впізнали свої телефони та обвинувачених. Підозрювані нервували, вели себе агресивно, нагло по відношенню до поліцейскіх.

На думку свідка підозрювані були під дією наркотичних речовин.

Аналогічні показання в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_18 , пояснивши що у березні 2017р. вони патрулювали у Дніпровському районі м. Києва та отримали виклик по радіозв`язку що особу побили та забрали телефон. У дворах було виявлено двох громадян, яких він впізнає на лаві підсудних.

Коли він разом із напарником підходили, обвинувачені щось викинули. В одного з обвинувачених - ОСОБА_19 було виявлено телефон. А поруч на землі вони також виявили ще один телефон. Коли привезли заявника він впізнав і обвинувачених і свій телефон. Другий мобільний телефон згідно орієнтування був викрадений у районі метро «Лівобережна» в ході розбійного нападу. Це був телефон «Нокіа», який виявили поряд, із затриманими. Вони його скинули, побачивши патруль. Другий потерпілий прибувши на місце затримання також впізнав нападників та телефон.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_11 , з обвинуваченими він не перебував в будь-яких особистих відносинах. ОСОБА_7 працював раніше на парковці, а ОСОБА_13 бачив, він разом з ОСОБА_7 .. Раніше ОСОБА_19 і ОСОБА_14 вже приходили і вимагали гроші. Вони сказали що директор їм гроші винен, щоб потерпілий їм віддав. ОСОБА_11 зателефонував директору, він сказав їм дати по 200 грн. і вони пішли. Це було десь за місяць - півтора до подій.

Точно не пам`ятає якого числа, все відбувалось. В той вечір він перебував на робочому місці, на другому поверсі в будці охорони в районі станції метро «Лівобережна», де працював охоронцем автостоянки. Приблизно в годину ночі, забігли двоє, вимкнули світло і почали бити його в голову.

Руденок з ОСОБА_14 почали йому погрожувати, били, вимагали гроші. Потерпілий повідомив що грошей немає, тоді вони почали знову бити кулаком голову, сказали: "Дай телефон!". Потерпілий втратив свідомість, потім як прийшов до тями, намагався втікти. Руденок з ОСОБА_14 схопили і знову почали бити, потім обшукали потерпілого, нічого не знайшли, вдарили по ногам, забрали телефон, вдарили знову. Після того, як вони пішли потерпілий викликав міліцію. Їх знайшли, потерпілий їх впізнав. Стверджує, що тричі втрачав свідомість, як приходив до тями вони знову його били. Вимагали у потерпілого касу за день.

Потерпілий передавав слідчому всі справки та повідомляв, що за медичною допомогою звертався за місцем проживання у м. Ніжин, після того як йому надали медичну допомогу у м. Києві, а саме зашили брів.

Також, у потерпілого був поламаний ніс, вибиті зуби, розсічена брів. Ці тілесні ушкодження нанесли ОСОБА_19 і ОСОБА_14 . ОСОБА_14 наносив удари, ОСОБА_19 стояв на виході, затягував його назад і забивав. ОСОБА_7 вдарив в носа, від чого він впав і втратив свідомість. Коли отямився, піднявся, вони його знову вдарили.

Стверджує, що ОСОБА_7 вимагав телефон, а не просив. Запитав де телефон і почав обшукувати.

Коли обвинувачені забрали телефон, потерпілий попросив щоб вони лишили телефон, щоб виликали швидку, вони сказали: "Ми тобі визвем". Обвинувачені засміялись і пішли, лишили сім-карту. Обвинувачені погрожували потерпілому тим, що переламають ноги, і з цього стану він не вийде ніколи.

Також вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом:

-протоколом огляду місця події від 03.03.2017 року ( том 1 а.с. 138-142), відповідно до якого місце огляду є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . З правого боку будівлі церкви, з правого боку житловий будинок, по середині ділянки виявлено 2-х раніше невідомих громадян. Один з них представився, як ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інший ОСОБА_7 1995 року народження. При поверхневому огляді ОСОБА_6 в лівій кішені куртки виявлено мобільний телефон марки «Nomi» (кнопочний) ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з двома сім картками «Київстар» «Водафон». Під час огляду громадянина ОСОБА_6 був присутній громадянин ОСОБА_20 , який повідомив, що дані особи 03.03.2017 року за адресою: м. Київ, вул. Р.Окіпної відкрито викрали у нього мобільний телефон марки «Nomi» приблизно о 01-00 год.

Крім того, біля вище вказаних громадян на відстані приблизно 1 метра, на землі, виявлено мобільний телефон марки «Нокіа 1600» (кнопочний) ІМЕІ НОМЕР_3 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.03.2017 року (том 1 а.с. 151-157), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, першу зліва, а саме ОСОБА_7 за тіло-будовою, рисами обличчя, одягом, як особу, яка наносила йому удари під час нападу.

-висновком експерта №533 (том. 1 а.с. 158-162), відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та документації на його імя виявлені ушкодження: закрита травма обличчя у вигляді: а) синця на спинці носу з переходом на скати його, на повіки обох очей, підочні та виличні ділянки; на фоні вищезазначеного синця садна на спинці носу в середній третині; забійної рани на верхній повіці лівого ока на 0,3 см донизу від нижнього краю тіла та хвоста брови; крововиливів на склері лівого ока у внутрішнього -1 та у зовнішнього -1 кута ока; перелому кісаток носу; б) крововиливів на слизовій ясна 1-2 зубів нижньої щелепи зліва -1, на слизовій чсна 2-го зуба зліва верхньої щелепи -1, на слизовій ясна 6-го зуба справа нижньої щелепи-1; сколу емалі по ріжучій поверхні двох передніх зубів верхньої щелепи; садна на слизовій нижньої губи в проекції 1-го зуба справа. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок дій тупого(тупих) предмету(предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились; за строком їх виникнення можуть відповідати вказаному в постанові терміну, тобто 03.03.2017 року (з врахуванням часових даних отриманої медичної документації були спричинені до 01 год. 33 хв.). Рентгенологічні дані вказують на наявність перелому кісток носу, що дозволяє стверджувати, що як відновлення аналогічної цілісності вказаної кістки так і власно функції даної анатомічної ділянки, спостерігатиметься у строк понад 6 але менш ніж 21 добу (звичайні строки консолідації такого перелому та відновлення функції травмованої ділянки не перевищують 21 добу). Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної фукції по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу також спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 дбу. За таких обставин є підстави стверджувати, що вказані в підпункті а) даних «Підсумків» тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до п.п. 4.6. та 2.3.3 «Правил». Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден та крововиливів у значному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Ушкодження двох зубів (у вигляді сколу їх емалі по ріжучий поверхні) оцінюється за критерієм втрати загальної працездатності та складає 5%. Саме тому вказані в підпункті б) «Підсумків» тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоровя і критеріє втрати загальної працездатності), відповідно до п.п. 2.3.5. та 4.6 «Правил».

-речовими доказами у кримінальному провадженні.

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків у справі та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового слідства.

Сукупність наведених доказів в достатній мірі доводить факт вчинення протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою. Про це свідчить встановлена судом узгодженість дій обвинувачених під час вчинення злочину, перемовини між собою про застосування насильства щодо потерпілого, а також їх подальші дії, такі як продаж викрадених речей та спільне вживання алкогольних напоїв.

При цьому суд критично ставиться до показань обвинувачених, про їх випадкову зустріч так як вони суперечать встановленим судом обставинам.

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків у справі та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового слідства.

Сукупність наведених вище доказів в достатній мірі доводить факт вчинення дій ОСОБА_13 та ОСОБА_7 відкритого викрадення майна ОСОБА_8 та вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 ..

При цьому, оцінюючи докази у сукупності, суд критично ставиться до показань обвинувачених, так як вони суперечать встановленим судом обставинам.

Оцінюючи докази з точки зору їх допустимості та належності, суд визнає недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні наданий стороною обвинувачення та досліджений судом протоколом огляду місця події від 03.03.2017 року (том 1 а.с. 143-146), протоколом огляду місця події від 03.03.2017 року (том 1 а.с.147-149), оскільки даний процесуальний документ складений із порушенням вимог ст. 223 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь при проведенні огляду не менше двох понятих.

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в порядку ст. 89 КПК України, про визнання недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 , оскільки ні обвинуваченим не захисникам не було відомо про дану експертизу вони з її змістом не ознайомлені і що остання призначена з порушення чинних вимог КПК України, суд вважає безпідставним. Ці доводи сторони захисту спростовуються наявними відомостями в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_13 та ОСОБА_7 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Твердження захисників, що дії обвинувачених по епізоду видкртого викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , слід кваліфікувати за ст. 296 КК України, суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового слідства. Зазначені доводи спростовуються показаннями обвинувачених та свідків, дослідженими судом.

Свідкі ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , зазначили що бачили, як при затриманні обвинувачених ОСОБА_13 викинув раніше викрадений телефон. Інший мобільний телефон, якій належав потерпілому ОСОБА_9 знаходився у кишені ОСОБА_13 ..

Доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинувачених по епізоду розбійного нападу на крадіжку, суд також вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового слідства. Зазначені доводи спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_12 , свідків та іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 в своїх показаннях наполягав на тому, що обвинувачені під час нападу вимагали у нього грошові кошти, при цьому наносили йому удари в різні частини тіла, від яких він втрачав свідомість. Крім того, постійно погрожували переламати ноги, якщо останній не віддасть гроші.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того, чи вдалося винному заволодіти майном (усічений склад злочину).

Під погрозою застосування насильства при розбої розуміється залякування негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесні ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).

Крім того, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 оголошені під час виступу в дебатах про те, що показання ОСОБА_11 є неналежним доказом, так як його особу не було належним чином встановлено судом під час допиту по відео- конференції, є безпідставними та спростовуються журналом підготовчого судового засідання від 20.06.2017 року (том 1 а.с 84) в якому потерпілий був особисто присутній, а також журналом судового засідання та технічним записом перебігу судового засідання під час допиту його по відео конференції із Ніжинським райсудом Чернігівської області.

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні відкритого заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує ці їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Також, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні нападу на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для його здоров`я (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує їх спільні дії за ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працюючого охоронцем ТРЦ «Скай Молл», не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, здоров`я, задовільну характеристику за місцем проживання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працюючого охоронцем на парковці станція метро «Лівобережна», не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я, задовільну характеристику за місцем проживання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів обом обвинуваченим, суд відповідно до ст. 70 КК України вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Визначаючи розмір покарання обвинуваченим, суд враховує роль кожного з них у вчиненні правопорушення та відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, призначає міра покарання у виді позбавлення волі, яка буде необхідною для виправлення кожного з обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК, ст. 70 КК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 187 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислювати з 03.03.2017 року.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 час його перебування в Київському СІЗО у період з 03.03.2017 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 187 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислювати з 03.03.2017 року.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 час його перебування в Київському СІЗО у період з 03.03.2017 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон «Номі» - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_9 ; мобільний телефон «Нокіа» - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_11 ..

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: