Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-4939ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 06 лютого 2018 року,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що засудженим

не дотримано положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Не погоджуючись із рішеннями місцевого й апеляційного судів у частині стягнення з нього витрат на правову допомогу, надану потерпілій, та вказуючи на незаконність рішень судів першої й апеляційної інстанції через порушення норм матеріального права, засуджений у касаційній скарзі не посилається на жодну з підстав, передбачених

ч. 1 ст. 438 КПК для зміни оскаржуваних судових рішень, не зазначає конкретних положень кримінального процесуального закону, які, на його думку, порушено місцевим й апеляційним судами, а також не наводить обґрунтування їх незаконності відповідно до положень ч. 2 ст. 438 цього Кодексу з урахуванням приписів статей 120, 124, 370, 374, 412, 404 і 419 КПК у їх взаємозв`язку.
У касаційній скарзі взагалі не зазначено, у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційної скарги засудженого у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином

не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд,
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3