1Справа № 335/3089/18 1-кс/335/2972/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
З тексту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
У ході досудового розслідування встановлено, що 20.03.2018 року приблизно о 22 год. 05 хв., ОСОБА_4 , будучи відрядженим для проходження стажування в УПП в Запорізькій області, та виконуючи разом із ОСОБА_6 функції щодо охорони громадського порядку на Стаціонарному посту № 2 «Запоріжжя-північ», розташованого на 475 км. автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», зупинив транспортний засіб ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .
У подальшому, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище та надану владу працівника поліції, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, порадившись з останнім щодо розміру вимогаємої неправомірної вигоди, висунув ОСОБА_8 вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 5 000 тис. грн. за те, що він та його співучасник ОСОБА_6 , не складе протокол про, начебто, вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що останній погодився.
Цього ж дня, ОСОБА_4 діючи спільно єдиною метою, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний намір, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля Стаціонарному посту № 2 «Запоріжжя-північ», на 475 км. автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», поруч з транспортним засобом ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 , о 22 год. 15 хв., одержав від ОСОБА_8 , вимагаємі раніше в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 5 000 грн. за не складання ним та ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_8 протоколу про, начебто, вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що останній погодився.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочину за ч. 3 ст. 368 КК України, останнім 21.03.2018 року письмово повідомлено про підозру.
Також, під час проведення досудового розслідування 20.03.2018 року за постановою прокурора, ідентифіковано та помічено грошові кошти на загальну суму
7 000 грн., які для документування протиправної діяльності працівників поліції передано ОСОБА_8
21.03.2018 року проведеним оглядом, біля приймального відділення міської лікарні № 9, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1, встановлено автомобіль карети швидкої допомоги, яким до лікарні доставлено ОСОБА_6 , де виявлено та вилучено грошові кошти на суму 3 450 грн. (при просвічування кварцовою лампою вказаних грошових купюр виявлено характерне світіння жовто-зеленого кольору).
Крім того, 13.04.2018 року за дорученням прокурора в ході огляду речей ОСОБА_6 , які було здано в камеру схову міської лікарні № 9, перед оперуванням останнього, на одежі встановлено присутність світіння спецзасобу (усі речі вилучено та поміщено в один поліетиленовий пакет), а саме: шапка формена, куртка утеплена, штани утеплені, піджак формений, жилет жовтого кольору формений, гольф чоловічий, світер напівшерстяний чоловічий, штани спортивні синього кольору чоловічі, труси чоловічі, сапоги чоловічі, 2 пари чоловічих шкарпеток.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав, які викладені в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , а також захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечували, з тих підстав, що вилучені речі не мають жодного відношення до розслідуваємого кримінального провадження, просили відмовити в задоволенні клопотання.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з протоколом огляду вбачається, що 13 квітня 2018 року органом досудового розслідування за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: шапку формену, куртку утеплену, штани утеплені, піджак формений, жилет жовтого кольору формений, гольф чоловічий, світер напівшерстяний чоловічий, штани спортивні синього кольору чоловічі, труси чоловічі, сапоги чоловічі, 2 пари чоловічих шкарпеток.
Прокурором у судовому засіданні доведено, що вилучені 13 квітня 2018 року під час огляду, за адресою: АДРЕСА_1 , речі, відповідають критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні та є об`єктом дослідження в рамках проведення необхідних судових експертиз.
Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні прокурора майно.
Доводи сторін захисту про безпідставність клопотання прокурора та відсутність законних підстав для накладення арешту на вилучене майно слідчий суддя відхиляє, як необґрунтовані.
Також слід зазначити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, чи досліджувати питання наявності чи відсутності складу кримінально правопорушення.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна підляже задоволенню.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України. Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на наступні речі: шапку формену, куртку утеплену, штани утеплені, піджак формений, жилет жовтого кольору формений, гольф чоловічий, світер напівшерстяний чоловічий, штани спортивні синього кольору чоловічі, труси чоловічі, сапоги чоловічі, 2 пари чоловічих шкарпеток, вилучених 13 квітня 2018 року під час огляду, за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 18 квітня 2018 року

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20 квітня 2018 року о 15:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1