Єдиний унікальний № 500/4324/17
Провадження № 1-кп/500/376/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
06 жовтня 2017 року м. Ізмаїл

змаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001647, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимий:

15.09.2000 р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ст. 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 46-1 КК України відстрочено виконанням вироку на 1 рік;

30.01.2002 р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ст. 308 ч. 1, ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 43 КК України приєднати не відбуту частину покарання у вигляді 6 місяців;

26.02.2008 р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 1, ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України 2 роки випробувального терміну;

31.03.2009 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. В силу ст. 71 КК України приєднано 2 роки 3 місяці не відбутого покарання за вироком 26.06.2008 року та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. 10.05.2012 р. звільнився з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям терміну покарання.

14.01.2013 р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України 2 роки випробувального терміну;

23.07.2014 р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2- ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України приєднано 4 роки не відбутого покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 14.01.2013 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 4 років 6 місяців позбавлення волі. 20.04.2017 звільнився з місць позбавлення волі.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року продовжено строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 10 жовтня 2017 року.

Прокурором надано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, посилаючись на те, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, які ще не допитані та вчинити інший злочин.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечують проти задоволення клопотання прокурора, та просить змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, його сімейний стан.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з таких підстав.

Суд не погоджується з доводами захисту та обвинуваченого, які вони висловили в своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який з тих підстав, що розгляд справи не завершений з об`єктивних причин, ще не допитані всі свідки по справі, не досліджені докази які наявні в матеріалах кримінального провадження яке перебуває у прокурора.

Суд також не може погодиться з доводами захисту та обвинуваченого про тривалість тримання обвинуваченого під вартою з наступних підстав.

Так, суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

У п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення умисних злочинів, в незначний період після закінчення строку умовно дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи та враховуючи вищевикладені обставини справи, які свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час є виправданим заходом, оскільки існують вищенаведені ризики, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених на свободу.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 04 грудня 2017 року.
Ухвала припиняє свою дію 04 грудня 2017 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1