Справа № 201/4115/17
Провадження № 1кп/201/56/2018

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000161 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
обвинувачений у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, учасника бойових дій, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.128 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачені ОСОБА_4
ОСОБА_3
потерпілі ОСОБА_6
ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
14 січня 2017 року ОСОБА_3 перебував на добовому чергуванні охоронної компанії «Явір 2000» близько 04 годин 30 хвилин, прибув на виклик до магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3-Д. Знаходячись у вказаний час біля вказаного магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3-Д між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка. Далі ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на завдання легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи до потерпілого обличчям, дістав із своєї правої кишені куртки газовий балончик і розпилив в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , після чого наніс одного удару долонею правої руки по голові потерпілого в область потилиці.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 відвів останнього у арку, яка розташована біля кафе «Конфеті», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 1-м, де він, стоячи обличчям до обличчя потерпілого ОСОБА_6 , завдав йому одного удару головою в обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця на спинці носу, садна лівої надбрівної дуги, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 14.01.2017 року перебуваючи на добовому чергуванні охоронної компанії «Явір 2000» близько о 04 годин 30 хвилин прибув на виклик до магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3Д. Приблизно о 04 годині 40 хвилин біля вказаного магазину між ним та потерпілим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, після якого потерпілий ОСОБА_6 почав тікати. Далі ОСОБА_4 наздогнав потерпілого ОСОБА_6 біля будинку № 1 по пр. Героїв у м. Дніпро де, діючи з злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був та міг їх передбачити, знаходячись обличчям до обличчя потерпілого ОСОБА_6 , зробив своєю лівою ногою підсічку на ліву ногу потерпілого ОСОБА_6 від якої останній не втримався на ногах та впав вдарившись лівою задньою частиною тулуба о льодяну глибу на асфальтній поверхні, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми черева з двохмоментним розривом селезінки (в область воріт та капсули селезінки) та явищами внутрішньочеревної кровотечі, з розвитком в посттравматичному періоді піддіафрагмальної гематоми ліворуч, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ст. 128 КК України, а саме, необережне тяжке тілесне ушкодження.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вину свою визнав та пояснив, що в той час він з ОСОБА_4 працювали у охоронному агентстві «Явір». В січні місяці 2017 року, приблизно о 4 годині 50 хвилин його та ОСОБА_4 викликали співробітники супермаркету «АТБ». Коли вони приїхали до супермаркету, то побачили охоронців магазину, продавців та потерпілого. Охоронці розповіли їм, що ОСОБА_6 вкрав пляшку коньяку. Він разом з ОСОБА_4 взяли під руки ОСОБА_6 та вивели його на вулицю. На вулиці ОСОБА_6 почав лаятися у їх бік та ОСОБА_3 дістав з кишені перцевий балон і розпилив перцеву рідину в обличчя ОСОБА_6 . Далі він узяв потерпілого під руку і відвів його в бік, де вдарив ОСОБА_6 у обличчя в області вилиці та пішов у напрямку автомобілю на якому вони приїхали на виклик. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 сиділи в авто заповнювали акт, коли помітили, що ОСОБА_6 вийшов з арки і почав їм погрожувати. У обвинуваченого не витримали нерви, він вийшов з автомобіля та почав бігти за ОСОБА_6 , але швидко видихся. ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_4 і коли ОСОБА_3 пібіг до них, то ОСОБА_6 вже лежав на землі, а біля нього стояв ОСОБА_4 . ОСОБА_3 знов дістав перцевий балон з кишені та розпилив у обличчя потерпілого після чого вони з ОСОБА_4 пішли до автомобіля.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав та пояснив, що на той час він з ОСОБА_3 працювали у охоронному агентстві «Явір». В той день близько 4-30 годин їх викликали до супермаркету АТБ. Коли вони приїхали, то зайшли до магазину і побачили ОСОБА_6 , який був не тверезий та вів себе неадекватно. Він стояв і погрожував охоронцю супермаркету. Охоронці та робітники магазину попросили його вивести з приміщення на вулицю, що обвинувачені і зробили. ОСОБА_3 першим вийшов з приміщення магазину разом з ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 вийшов трохи пізніше і побачив як ОСОБА_3 дав під затилок потерпілому долонею, повів кудись потерпілого, а через деякий час повернувся і сів в автомобіль заповнювати акт. Після заповнення акту вони вже збирались їхати, коли до автомобіля підійшов потерпілий та почав щось вигукувати. ОСОБА_4 вийшов з машини та почув погрози у свій бік. Він почав бігти за ОСОБА_6 і коли наздогнав, то зробив йому підсічку і той впав на землю лівим боком. Після цього ОСОБА_4 повернуся до службового автомобілю.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

З протоколу огляду від 19.01.2017 року та доданих таблиць зображень (а.с. 92-95) встановлено, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка розташована приблизно в 15 метрах від будинку №1 по пр. Героїв м. Дніпро. Поверхня ділянки, яка оглядається, складає приблизно 2х2 метри та має бугристе покриття у вигляді замерзлих глиб льоду, бугри приблизною висотою 10-15 см від асфальтної поверхні землі. Як пояснив ОСОБА_4 під час огляду саме на цій ділянці він 14.01.2017 року приблизно о 04-40 годині зробив підсічку чоловіку, який впав. Після чого підійшов ОСОБА_3 та розпилив газовий балон в обличчя лежачого чоловіка.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив про те, що 14.01.2017 року він перебував на проспекті Героїв та вирішив зайти до супермаркету «АТБ» щоб придбати цигарок. В супермаркеті до нього підійшов охоронець та почав звинувачувати його у крадіжці пляшки коньяку та вимагати віддати грошові кошти за вказану пляшку. Потерпілий повідомив охоронця, що не брав коньяк, але останній наполягав на своєму та вимагав повернути кошти. Охоронець почав нервувати та натиснув на кнопку, чим викликав охорону «Явір». Коли охорона «Явір» прибула до супермаркету, то охоронець ОСОБА_4 схопив його та почав тягнути в бік виходу з магазину. На виході він почав бризкати у обличчя слизогінним газом з балончику та вдарив по потилиці. Потім обидва охоронці потягли його до арки, яка розташовані біля магазину у дворі. Коли вони з ОСОБА_3 завели потерпілого у двір, то одразу вдарили у живіт та почали намагатися збити його з ніг. При цьому ОСОБА_4 вдарив його кулаком в область селезінки. До того як потерпілий впав на землю ОСОБА_3 , його не чіпав, а коли впав, то обидва охоронця почали бити його ногами по всьому тулубу. Коли охоронці перестали наносити вдари він встав та попрямував до входу в «АТБ», де було світло, щоб збити бруд з одягу. Охоронці на той час вже сиділи в своєму автомобілі, але коли побачили потерпілого біля магазину, вийшли з машини та почали йти в його бік. Побачивши, що вони швидко рухаються до нього, потерпілий почав тікати від них, перебіг дорогу на інший бік та побіг у бік дворів. Вони швидко його наздогнали та повалили на землю. ОСОБА_3 дістав слізогінний газ та почав бризкати в обличчя, але вони не зупинились на цьому, ще декілька хвилин били потерпілого ногами поки він був на землі. Потерпілий благав їх зупинитися і говорив, що він все зрозумів. Вони зупинились і пішли. Потерпілий встав та потихеньку пішов додому. Наступним ранком він пішов на роботу, але довго не затримався, тому що десь по обіді йому стало дуже погано і він поїхав додому. Приїхавши додому, йому стало настільки погано що він попросив маму викликати швидку допомогу та отямився вже в лікарні.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що в той день їй зателефонувала сусідка, яка повідомила, що сину дуже погано і він втрачає свідомість час від часу. Вона швидко зібралась та побігла до нього додому. Коли прийшла, то потерпілий її практично не впізнавав та повідомив, що його побили. Деякий його одяг був у крові. Потерпіла побігла до сусідки, звідки вони викликали швидку. Пізніше у лікарні, коли вона побачила сина роздягненим, то звернула увагу, що він був весь у синцях, вилиця була розбита, на голові, руках, спині та животі були синці і сліди від побоїв.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він на час подій працював охоронцем АТБ Маркет. В той ранок він знаходився в магазині на своєму робочому місці за моніторами відеоспостереження і бачив як в магазин зайшов потерпілий. В районі касової зони його зупинив інший охоронець і вони про щось поспілкувались, як стало відомо свідкові пізніше зі слів охоронця, він висунув вимогу потерпілому сплатити вартість раніше викраденої пляшки настойки. Після бесіди охоронець натиснув на кнопку виклику охорони і через деякий час в магазин зайшли двоє охоронців, які вивели потерпілого з магазину. Поки вони його виводили, то в тамбурі розпилили йому в обличчя газ. Після цього свідок вийшов до зали, а пізніше на відеозапису він бачив, як охоронці повели потерпілого в арку. Через деякий час охоронці повернулись до магазину де склали акт, який підписав свідок, вийшли та сіли в автомобіль. Ще через деякий час до магазину повернувся потерпілий, який посидів біля магазину, а потім пішов в інший бік від арки. При цьому свідок не бачив, щоб охоронці підходили до потерпілого повторно та взагалі не бачив, щоб його били.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що дату він точно не пам`ятає, однак рано вранці біля 4-30 - 5-00 годин він гуляв з собакою, в районі пр. Героїв. Хоча на вулиці було темно, однак освітлення було гарне за рахунок ліхтарів, які світили на вулиці. Свідок побачив як в арку біжить чоловік, а за ним женеться інший чоловік у формі, як стало відомо зараз ОСОБА_4 . Останній наздогнав потерпілого, зробив підсічку від чого той впав. В цей час підбіг другий чоловік у формі, який бризнув газовим балончиком в обличчя потерпілого, після чого обидва чоловіки в формі розвернулись і пішли. Потерпілого вони не били.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19 січня 2017 року та доданої таблиці зображень (а.с. 100-103) вбачається, що свідок ОСОБА_10 вказав, що впізнає особу яка сидить першим зліва з номером №1, а саме ОСОБА_4 , який 14.01.2017 року близько о 0435 годин перебуваючи біля будинку № 1 по пр. Героїв в м. Дніпро, підійшов до невідомого хлопця зробивши підсічку під ліву ногу невідомого, після чого останній впав на землю на лівий бік тулуба.

З протоколу огляду від 18.01.2017 року (а.с. 15) за участю понятих та представника «АТБ» ОСОБА_11 встановлено, що предметом огляду є CD-RW диск марка «VIDEX EXCELLENTI» 700МВ 80мін, помаранчевого кольору на якому знаходяться файли, а саме відео з камер відеоспостереження з магазину АТБ, який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, б.3А за 14.01.2017 року. Під час огляду цих файлів в судовому засіданні вбачається, що 14.01.2017 о 04-18 ОСОБА_12 знаходиться на вулиці біля магазину АТБ. При цьому на вулиці видно замерзлий сніг, що свідчить про те, що в інших місцях могли бути льодові глиби, як це описано в протоколі огляду місця події описаному вище. О 04-21 ОСОБА_6 заходить в магазин, з камер відеоспостереження магазину вбачається, що коли ОСОБА_6 зайшов у магазин він першим почав розмову з охоронцем і навіть коли той намагався відійти від потерпілого, той емоційно розмахуючи руками йшов за охоронцем безперервно щось розповідаючи і показуючи жестами. Далі з камер відеоспостереження встановленої на вулиці вбачається, що до магазину на автомобілі під`їхали обвинувачені, які о 04-25 зайшли в магазин. З камер встановлених в магазині вбачається, що після короткої бесіди ОСОБА_3 взяв ОСОБА_6 під руку і повів на вулицю. За ними йшов ОСОБА_4 , однак його затримав в магазині охоронець. З камери зовнішнього спостереження вбачається, що о 04-27 з магазину вийшли потерпілий і ОСОБА_3 і продовжили розмову в ході якої потерпілий емоційно розмахує руками перед обвинуваченим і в цей момент ОСОБА_3 витягує з кишені балончик та розприскує його вміст в очі потерпілого від чого той згинається і відходить. Відразу після цього з магазину вийшов ОСОБА_4 і всі троє вийшли за межі оглядовості камери, однак через 1 хвилину ОСОБА_4 і ОСОБА_3 знову з`явились в зоні огляду камери і зайшли в магазин. О 04-32 обвинувачені вийшли з магазину і сіли в автомобіль. О 04-35 біля магазину з`являється ОСОБА_6 , який присів та закрив обличчя руками. До нього підійшли обвинувачені, які жестом вказали йому йти. Потерпілий йде і виходить за межі камери, а обвинувачені йдуть до автомобіля, однак зненацька розвертаються, прямують в напрямку куди пішов потерпілий і виходять за межі оглядовості камери (04-36). Далі о 04-41 обвинувачені повертаються до автомобіля, однак вже з іншого боку камери.

З протоколу слідчого експерименту від 09.03.2017 року та доданих таблиць зображень (а.с. 110-113) вбачається, що ОСОБА_4 на статистові показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 . Так, він стоячи впритул до статиста, зафіксував свою голову біля обличчя статиста в області носу та лівої брови та пояснив, що коли ОСОБА_3 відвів потерпілого ОСОБА_6 до арки , яка розташована ліворуч від магазину АТБ біля кафе «Конфеті» по пр. Героїв, 1м в м. Дніпро, то саме так він завдав ОСОБА_6 одного удару головою в область обличчя, а саме, в область лівої брови та носу.

З протоколу слідчого експерименту від 09.03.20178 року та доданих таблиць зображень (а.с. 114-116) вбачається, що ОСОБА_4 на статистові показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_4 , стоячи навпроти статиста на відстані 20 см. зафіксував свої дві руки на тулубі статиста та завів свою ліву ногу за ліву ногу статиста і пояснив, що саме так коли він наздогнав невідомого чоловіка та завів свою ліву ногу за ліву ногу ОСОБА_6 з додаванням сили обох рук штовхаючи у передню частину тулуба останнього, зробив підсічку через ліву ногу, після чого потерпілий впав на бугристу льодяну поверхню землі на лівий бік тулуба.

З протоколу слідчого експерименту від 20.01.2017 року та доданих таблиць зображень (а.с.124-130) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а саме: стоячи навпроти статиста на відстані приблизно 50 см. зафіксував свою праву руку перед обличчям статиста та пояснив, що саме так знаходячись біля входу в АТБ він доставши газовий балончик з правої кишені куртки розпилив газом в обличчя потерпілого. Потім ОСОБА_3 стоячи на відстані 50 см. від статиста зафіксувавши свою праву руку біля потилиці статиста, пояснивши, що продовжуючи перебувати біля зазначеного магазину наніс одного удару долонею правої руки по голові потерпілого ОСОБА_6 , а саме в область потилиці. Далі, відвівши потерпілого до арки наніс одного удару своєю головою в область носу потерпілого ОСОБА_6 та пояснив, що потім потерпілий почав тікати від нього та його напарника ОСОБА_4 де наздогнавши потерпілого , коли той він лежав на землі обвинувачений розпилив газовим балончиком обличчя потерпілого.

З висновку експерта № 717е від 06.03.2017 року (а.с. 105-109), додаткових висновків експерта № 718е від 09.03.2017 року (а.с. 122-123), № 719е від 09.03.2017 року (а.с.132-133) вбачається, що у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді: синця на спинці носу, садна лівої надбрівної дуги які відносяться до легких тілесних ушкоджень , що мають скороминущі наслідки. Закритої тупої травми черева з двохмоментним розривом селезінки (в області воріт та капсули селезінки) та явищами внутрішньочеревної кровотечі, з розвитком в посттравматичному періоді піддіафрагмальної гематоми ліворуч яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми потиличної області - відносяться до легких тілесних ушкодень. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді : синця та садна на обличчі не відображають характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) що діяв(діяли) в область обличчя. Тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми черева з розривом селезінки, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, що діяв в область лівої поверхні черева. Локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкодження не суперечить механізму їх спричинення на який вказують підозрювані в ході проведення слідчих експериментів.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинувачених, потерпілих та свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суттєвих суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, а дії ОСОБА_4 треба вірно кваліфікувати за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження, виключивши з кваліфікації зазначеної прокурором таку ознаку як «небезпечних для життя в момент заподіяння», оскільки вона відсутня в диспозиції ст. 128 КК України.

Посилання потерпілого на те, що він не падав на льодову глибу, так як на той момент взагалі не було льоду спростовується відеозаписом на яку вбачається замерзлий сніг на узбіччі вулиці, що свідчить про те, що наявність замерзлих глиб льоду не виключається, а з протоколу огляду місця події встановлено, що такі глиби мали місце на момент огляду, який проводився через п`ять днів після події.

Посилання потерпілого на те, що його били ногами по всьому тілу, коли вперше відвели до арки, не підтверджуються виявленими у нього тілесними ушкодженнями та спростовуються відеозаписом з камер відеоспостереження з якого вбачається, що з моменту коли охоронці зникли з поля оглядовості камери до моменту коли вони знову з`явились в камері пройшла одна хвилина, що свідчить про неможливість тривалого нанесення побоїв потерпілому.

Посилання потерпілого на те, що коли він повернувся до магазину і побачив, що до нього знову йдуть обвинувачені то злякався і почав тікати спростовується відеозаписом з камер відеоспостереження з якого вбачається, що потерпілий підійшов до магазину і присів, закриваючи обличчя руками. Обвинувачені підійшли до нього в спокійному темпі та жестами показали йому щоб той відійшов від магазину. Потерпілий пішов від магазину, а обвинувачені рушили до автомобіля, що свідчить про те, що вони не мали наміру завдавати тілесних ушкоджень потерпілому, однак зненацька вони повернулись і пішли в напрямку руху потерпілого, що опосередковано підтверджує їх показання про те, що потерпілий виражався в їх адресу нецензурною лайкою.

Посилання потерпілого на те, що коли його наздогнали другий раз, то тривалий час били ногами спростовується як показаннями обвинувачених так і показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що бачив як потерпілого звалили з ніг підсічкою і бризнули балончиком в обличчя, після чого відразу пішли від нього не наносячі жодних пошкоджень, а також висновками експертиз з яких не вбачається інших тілесних ушкоджень, ніж описані вище.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином невеликої тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується. (а.с. 142).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді обмеження волі, однак не в максимальному розмірі основного покарання, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється невеликої тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді громадських робіт, однак не в максимальному розмірі основного покарання, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 36 051,23 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин солідарно з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь цивільного позивача, на підставі ст. 1166 ЦК України, підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 36 051,23 гривень - розмір шкоди, спричиненої протиправними діями обвинуваченого, яка не відшкодована на сьогоднішній день.
Що стосується вимог до ОСОБА_3 , то вони задоволенню не підлягають оскільки потерпілої не надано доказів лікування тілесних ушкоджень спричинених саме ОСОБА_3 .
Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь цивільного позивача моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень та визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, внаслідок злочинних дій, яка переживала за стан здоров`я свого сина, порушення нормальних життєвих зв`язків, так як остання мала доглядати сина, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідачів в 4000 гривень, які підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_7 .
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000 гривень та визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, внаслідок злочинного нападу, характер немайнових втрат, порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 30 000 гривень, які підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на сто годин.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення солідарно матеріальної та моральної шкоди з обвинувачених задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 36 051,23 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 4 000 гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення солідарно моральної шкоди з обвинувачених задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1