І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 ,
та секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибківка Чутівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
29.07.2017 року, ОСОБА_3 , приїхав до домогосподарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , та дістав з автомобіля гранати, які знайшов раніше, однак господарі будинку попрохали залишити їх домоволодіння. Після цього ОСОБА_3 поїхав до очисних споруд КНС № 2 «КП ПОР «Полтававодоканал» та залишив там три гранати з запалами до них.
29.07.2017 року, під час проведення огляду лісосмуги поблизу очисних споруд КНС № 2 «КП ПОР «Полтававодоканал», що поблизу м. Кобеляки Полтавської області, в присутності ОСОБА_3 виявлено та вилучено: два уніфіковані запали ручної гранати, модернізовані УЗРГМ, які є засобом підриву (засобом ініціювання вибуху); уніфікований запал ручної гранати, модернізований УЗРГМ-2, який є засобом підриву (засобом ініціювання вибуху); два корпуси гранат РГД-5 та корпус гранати Ф-1.
Гранати РГД-5 та Ф-1 з вкрученими запалами типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) є бойовими припасами.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 незаконно зберігав та носив бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
16.11.2017 року між прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника, адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Крім цього сторони прохають суд застосувати ст.ст. 75,76 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані та досліджені документи, подані сторонами під час досудового розслідування.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .
Враховуючи тяжкість злочину та особу винного, який характеризується позитивно, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі була проведена експертиза, за результатами якої складений відповідний висновок. Вартість проведення експертизи становить 790,96 грн., а тому із ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на її проведення.
Речові докази по справі слід знищити.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонам покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 790,96 грн.
Речові докази: три запали ручної гранати, запаковані в спеціальний полімерний пакет Експертної служби № 2163618; два корпуси ручної гранати РГД-5 та один корпус ручної гранати Ф-1, запаковані в спеціальний полімерний пакет Експертної служби № 2163619, що знаходяться на зберіганні в Кобеляцькому ВП ГУНП в Полтавській області - знищити.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Кобеляцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя