Номер провадження:1-м/521/161/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , особи щодо якої вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні: ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ Р. Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей 2001 року народження та 2014 року народження, не працюючого,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого в Р. Білорусь, розшукується компетентними органами Р. Білорусь за вчинення злочинів передбачених ч. 5 ст. 16, ч. 2 ст. 431, ч. 4 ст. 209, ч. 2 ст. 203, ч. 3 ст. 427 КК Р. Білорусь, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що співробітниками УКР ГУ НП в Одеській області 29.09.2017 року о 00 годині 49 хвилин, за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні 49, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_5 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 (співучасть у злочині), ч. 2 ст. 431 (надання неправомірної винагороди), ст. 14 (замах на злочин), ч. 4 ст. 209 (шахрайство), ч. 2 ст. 203 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфних та інших повідомлень), ч. З ст. 427 (зловживання владою або службовими повноваженнями) КК Республіки Білорусь, про що 29.09.2017 складений протокол затримання в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

Постановою слідчого по особливо важливим справам ГУ по розслідуванню злочинів у сфері організованої злочинності та корупції Слідчого комітету Республіки Білорусь (далі - постановою слідчого СК) від 22.11.2016 року ОСОБА_5 залучений в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16, ч. 2 ст. 431, ст. 14, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Постановою слідчого СК від 22.11.2016 року ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Постановою слідчого СК від 22.11.2016 року, яка 23.11.2016 року санкціонована Генеральним прокурором Республіки Білорусь, відносно ОСОБА_5 заочно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого СК від 01.03.2017 ОСОБА_5 залучений в якості обвинуваченого та йому пред`явлено нове обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16, ч. 2 ст. 431, ст. 14, ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16, ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16, ч. 3 ст. 424 КК Республіки Білорусь.

Зі ініціативою компетентних органів Республіки Молдова, 31.03.2017 року відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_5 внесені до міжнародної бази Інтерпол.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2017 року у відношенні ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, до 08.11.2017 року.

До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Республіки Білорусь надійшов запит про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачений ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 ч. 3 ст. 424, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 431 КК Республіки Білорусь.

У своєму клопотанні керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), мотивуючи клопотання тим, що останній обвинувачується у скоєні ряду злочинів на території Р. Білорусь та підлягає екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та затриманий ОСОБА_5 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання прокурора і обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, за зазначеними підставами.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши заяву затриманого, а також думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» /м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року/ передбачається, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

З матеріалів наданих слідчому судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_5 розшукується компетентними органами Р. Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення ряду тяжких злочинів.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_5 відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 163 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.

Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.

У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_5 на території України не судимий. З питань набуття громадянства України, з питань оформлення дозволу на постійне проживання, а також з клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не звертався. Паспортом громадянина України не документувався. Стан здоров`я, на час судового розгляду клопотання - задовільний.

Слідчий суддя також враховує, що матеріали запиту про видачу містять відомості щодо ухилення ОСОБА_5 від правоохоронних органів Республіки Білорусь. Так, ОСОБА_5 був затриманий 18.10.2016 року у м. Мінську за безпосередньо виниклою підозрою у вчиненні злочину, однак постанова про його затримання органом дізнання не виносилась. В ході допиту, ОСОБА_5 визнав провину, давав правдиві покази та приймав участь в оперативному експерименті, сприяв виявленню інших злочинів, викривав інших учасників злочину. Також ОСОБА_5 являвся за викликом до слідчого, мав постійне місце проживання у м. Мінськ, мав постійне місце роботи та двох малолітніх дітей на утриманні. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, до нього не застосовувався жодний запобіжний захід, а лише 21.10.2016 року відібрано письмове зобов`язання з`являтися за викликом до органу внутрішніх справ. Однак через місяць ОСОБА_5 покинув територію Республіки Білорусь, у зв`язку з чим 22.11.2016 року оголошений у розшук.

Враховуючи особу затриманого, ту обставину, що він є громадянином Р. Білорусь, стійких соціальних зв`язків в Україні не має, обвинувачується у вчиненні загально-кримінальних злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності на території Р. Білорусь, переховувався від правоохоронних органів Р. Білорусь, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Обставини викладені в ухвалі слідчого судді, свідчать про той факт, що існує реальна загроза перешкоджанню виконанню запиту компетентного органу іноземної держави у вигляді переховування затриманого від притягнення до кримінальної відповідальності на території іншої держави.

Слідчим суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаного клопотання, а саме: Копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України /запит Генеральної прокуратури Р. Білорусь до Генеральної прокуратури України від 19.10.2017 року про видачу ОСОБА_5 /; Документи про громадянство ОСОБА_5 (є громадянином Р. Білорусь відповідно до копії паспорта); Матеріали екстрадиційної перевірки (відомості про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , відомості з КК Р. Білорусь, відомості про відсутність підстав для відмови у видачі особи та інш.) Вказані документи є належними та допустимими, оскільки завірені компетентним органом України /Генеральною прокуратурою України/.

Таким чином, на теперішній час існують ризики, що ОСОБА_5 , з метою уникнення видачі та в подальшому притягнення до кримінальної відповідальності на території Республіки Білорусь, знаходячись на свободі, спробує переховуватись, тобто ризик, передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_5 .
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідно строку, оскільки прокурор зобов`язаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.

Враховуючи викладені вимоги закону, з урахуванням викладених обставин суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і його фактичну передачу.

Доводи захисників про можливість застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу на думку слідчого судді не обґрунтовані та не доведені належними та допустимими доказами. Відомостей про тяжкі захворювання затриманого слідчому судді не надані.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» / м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року /, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Конвоювати та тримати ОСОБА_5 у ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.

Копію ухвали направити в ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1