В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, самовільно, всупереч установленому законом порядку здійснюють будівельні роботи по надбудові 5-го поверху будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням №65 від 07.07.1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

В подальшому державний акт на право власності на земельну ділянку КВ №137256 видано ТОВ Бізнес-Центр Профіт (код ЄДРПОУ 3447635) із цільовим призначенням будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.09.2010 року, громадянка Російської Федерації ОСОБА_7 придбала у ТОВ Бізнес-Центр Профіт (код ЄДРПОУ 3447635) земельну ділянку площею 0,1008 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :72:054:0019), цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Будівельні норми (ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення) відносять до поняття Сільський садибний будинок - житловий будинок для однієї сім`ї загальною площею, як правило, до 250 кв.м, розташований на земельній ділянці у сільській місцевості разом із спорудами господарського призначення, садом, городом.

Також, Додатком Б (обов`язковий) ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення, затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005 року №80, надано чинності наказом Держбуду України від 28.09.2005 року №175, надано термін та визначено поняття:

- малоповерхова забудова забудова території одно-, дво, триповерховими житловими будинками різних типів;

- одноквартирний житловий будинок індивідуальний житловий будинок, що має прибудинкову ділянку.
Так, проведеним 15.09.2017 оглядом земельної ділянки встановлено, що вона не огороджена парканом та на їх території знаходиться введена в експлуатацію 4-х поверхова капітальна будівля помаранчевого кольору на даху якої здійснюється будівництво, а саме споруджено 4-х метрову металеву конструкцію, яку перекривається металевими профілями сірого кольору. Під час огляду на об`єкті працюють люди, паспорт будівництва відсутній.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що будинок (загальною площею 2589 кв.м.) який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій він розташований за кадастровим номером :72:054:0019 на праві приватної власності належить громадянці Російської Федерації ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування, земельну ділянку за кадастровим номером :72:054:0019 та будинок (загальною площею 2589 кв.м.) розташований на ній за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0010209 від 08.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
В зв`язку із зазначеним прокурор просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а решт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :72:054:0019 та будинок (загальною площею 2589 кв.м.) розташований на ній за адресою: м. Київ, вул. Пироговського Олександра, 18, в тому числі на будівлі, підсобні, підвальні і складські приміщеннях, виробничі і промислові приміщення, які використовуються для процесу будівництва та/або знаходяться на вказаній земельній ділянці із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні під № 0010209 від 08.09.2017 кінцевого рішення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1