н/п 1-кп/640/864/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , уродженку м.Харкова, громадянки України, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, була досягнута під час досудового провадження 19 вересня 2017 року.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 12.09.2017 року приблизно о 05 год. 00 хв. гр. ОСОБА_4 , знаходячись у транспортному засобі «таксі» ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , поблизу будинку за адресою: м. Харків вул. Ісаївська буд.№ 66, побачила портмоне коричневого кольору з грошовими коштами в розмірі 319 грн. 00 коп., належне потерпілому ОСОБА_5 . В цей час у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Після цього, реалізуючи свій протиправний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_4 , будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу взяла з переднього сидіння транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 портмоне коричневого кольору з грошовими коштами в розмірі 319 грн. 00 коп. належний ОСОБА_5 які таємно поклала собі у кишеню куртки. Після цього ОСОБА_4 , покинула вищевказаний транспортний засіб, маючи намір розпорядитись викраденим майном у подальшому на власний розсуд.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась, зазначила, що вона розуміє вимоги закону, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосовано, в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди про примирення.
Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 та потерпіла особа під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, при цьому ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між неї та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді стяґнення штрафу у сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Потерпіла особа не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення повністю, вказав, що розуміє наслідки її укладення, ніяких претензій до ОСОБА_4 не має.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинувачених.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, потерпілого дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна / крадіжка /.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України, скоєний злочин відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що подану угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання передбачене угодою про примирення.
Позовних вимог по справі на заявлено.
Речових доказів по справі не має.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд , -
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яка була досягнута під час досудового провадження 19 вересня 2017 року, затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді стягнення штрафу у сумі 850 гривень на користь держави.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Речові докази по справі відсутні.
Судових витрат по справі не має.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченою ОСОБА_4 , потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -