УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить накласти арешт насуху рослинну масу зеленого кольору, яка зовні схожа на листя рослини коноплі у спеціальному пакеті №1107964, вилучену 06.10.2017 р. при поверхневому огляді ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В клопотанні вказано, що 06.10.2017 р. близько 17:00 год. поблизу місця громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на території торгового майданчику «Східний» по вул. Народицька, 1, на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі суху рослинну масу зеленого кольору зовні схожу на листя коноплі.
06.10.2017 р. працівниками поліції Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області проведено поверхневий огляд ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого у кишені штанів останнього виявлено та вилучено у паперовому згортку суху рослинну масу зелено кольору, яка зовні схожа на листя рослини коноплі, яка поміщена у спеціальний пакет №1107964.
Під час досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що виявлена та вилучена 06.10.2016 р. суха рослинна маса зеленого кольору являється листям рослини коноплі, яке він зберігав для власних потреб без мети збуту.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що суха рослинна маса зеленого кольору, яка зовні схожа на листя рослини коноплі, являється листям рослини, що у свою чергу відноситься до наркотичного засобу, таким чином являються предметом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, обіг якого заборонено законом.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому.
Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.
Частина 11 ст.170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що речі, на які просить накласти арешт слідчий, є забороненими законом, можуть бути доказом обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на суху рослинну масу зелено кольору, яка зовні схожа на листя рослини коноплі у спеціальному пакеті №1107964, вилучену 06.10.2017 року при поверхневому огляді ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 Перекупка