Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8177/17
Провадження № 1-кс/644/1000/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року суддя-слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 юриста 2 класу ОСОБА_3 , слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , - розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання, погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 юристом 2 класу ОСОБА_3 , «Про дозвіл на затримання з метою приводу» підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 28.04.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від -07.08.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно призначено покарання вигляді 3 роки 6 місяців обмеження волі,
з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України (далі за текстом Клопотання), -
в с т а н о в и в :
20 грудня 2017 року до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за вхідним номером 42976/17-Вх надійшло Клопотання (т.1 а.с. 24).
Згідно Протоколу, від 20.12.2017, передачі судової справи раніше визначеному складу суду Клопотання розглядається суддею ОСОБА_1 (т.1 а.с. 25).
Клопотання призначено до розгляду на 21.12.2017 року на 13:45 (т.1 а.с. 26).

Слідчий обґрунтовує Клопотання тим, що ОСОБА_5 вироком Московського районного суду від 28.04.2015 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, згідно з ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.08.2014 та остаточно визначено покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.
ОСОБА_5 11.09.2015 прибув для відбування покарання до Хролівського виправного центру (№140) УДПТС України в Харківській області, де був ознайомлений з правами та обов`язками засудженого, та правилами поведінки в установі, крім того був попереджений про кримінальну відповідальність на підставі ст.390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі. 21.01.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до начальника Хролівського виправного центру (№140) з заявою про надання дозволу на виїзд до Харківської багатопрофільної лікарні №25, для отримання медичної допомоги. Постановою начальника Хролівського виправного центру (№140) від 21.01.2016 ОСОБА_5 було дозволено виїзд до Харківської багатопрофільної лікарні №25, яка розташована за адресою: м. Харків, пр-т. Олександрівський 122, з 10:00 до 17:00 21.01.2016, одночасно з цим, ОСОБА_5 роз`яснено положення ст.390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, про що засудженим надано відповідну розписку.

Проте, ОСОБА_5 26.01.2016 близько 20:00, перебуваючи на лікуванні в Харківській клінічній багатопрофільній лікарні №25, без відповідного дозволу працівників виправної установи, діючи умисно, з метою ухилення від відбуття покарання у виді обмеження волі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, самовільно залишив межі лікувального закладу, та до Хролівського виправного центру (№140) для подальшого відбування покарання не повернувся. Таким чином, своїми умисними протиправними діями засуджений ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 390 КК України, тобто неповернення до місця відбування покарання особи, засудженої до обмеження волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.
Орган досудового розслідування вказує, що матеріалами, які підтверджують можливість скоєння вказаних дій ОСОБА_5 є - матеріали зібрані співробітниками Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№140)
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі до 2 років або позбавлення волі на той самий строк.
З січня 2016 року ОСОБА_5 за місцем відбування покарання відсутній, його місцезнаходження невідоме.
09 березня 2017 було складено та відправлено поштовим зв`язком повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.390 КК України, - за місцем його відбування до Хролівського виправного центру (№140) та за останнім відомим місцем мешкання: АДРЕСА_1 , а також копію підозри для передачі ОСОБА_5 вручено до «ЖКС №49».
Згідно листа з Управління Федеральної служби виконання покарань по Білгородській області РФ №31/ТО/2-2036 від 16.03.2016 року, в «ФКУ СИЗО-3 УФСИН России по Белгородской области» знаходиться заарештована особа ОСОБА_6 , та згідно з результатом візуального зрівняння обличчя ОСОБА_5 на заяві на видачу паспорта по формі №1 з фото ОСОБА_6 встановлено, що - це одна й та сама особа.

В Клопотанні ставиться питання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане Клопотання. У судовому засіданні оголошувалась перерва, за клопотанням прокурора, для надання часу для подання слідчому судді додаткових доказів, а саме - про підтвердження вручення/направлення підозри ОСОБА_7 . Слідчий у судовому засіданні надав ксерокопії поштових квитанцій про направлення на адресу ОСОБА_5 поштових відправлень у березні 2017, дата зі слів слідчого, року та 22.12.2017 року, але не надав опису вкладу в ці поштові відправлення, бо опис вкладу не було зроблено (т.1 а.с. 29,30).
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим Індустріального ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 проводиться досудове слідство в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000293 від 27 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України щодо ОСОБА_5 05 травня 2017 року Постановою слідчого оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_5 (т.1 а.с.4, 12-13).

Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України, встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
За правилами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, що регулює відносини, пов`язані з викликом особи до слідчого, прокурора, суду.
Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
В порушення вказаних вимог Закону, повідомлення про підозру від 04.06.2014 та від 22.12.2017 року не містить розпису ОСОБА_5 про отримання ним підозри та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки.
Слідчим, прокурором не надано, і після оголошеної перерви, достатніх даних, які свідчать про те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру, що йому вручені повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного оголошені та роз`яснені.
Оскільки до суду не надано достатніх доказів, які свідчать про повідомлення ОСОБА_5 про підозру, про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, про оголошення та роз`яснення прав підозрюваного, та про допит його в якості підозрюваного, а також доказів, які свідчать про належне його повідомлення про необхідність прибуття до органів досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на час розгляду клопотання правових підстав для його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 189-190, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 27.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1