20.11.2017
Справа № 642/5843/17
Провадження № 1кс/642/1986/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002796 від 15.11.2017 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.11.2017 приблизно о 17 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кв. АДРЕСА_1 .
Саме в той час, між ним та його тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підґрунті того, що остання відмовляється зареєструвати ОСОБА_4 у вказаній квартирі, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 став висловлюватися на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою. В ході сварки співмешканець ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробив зауваження ОСОБА_4 , щоб останній перестав кричати та заспокоївся. Після вказаного зауваження ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, з метою вбивства, дістав з карману брюк свій розкладний ніж, розклав та взявши його в праву руку, вдарив ним ОСОБА_6 , який сидів на підлозі, спиною до останнього, в ліву частину грудної клітини ззаду, але не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, а саме тому, що в той самий час ОСОБА_6 крикнув та ОСОБА_4 злякавшись наслідків, залишив ОСОБА_6 , вибіг з квартири та зник у невідомому напрямку.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення в ліву частину грудної клітини, що підтверджуються довідкою ДУ «ІЗ та НХ ім. В.Т. Зайцева АМН України» за №м 6167 від 16.11.2017 року.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, а саме особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
16.11.2017 о 18 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час обшуку у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступні предмети: ніж складний з світло-коричневою рукояткою з накладками у вигляді білки (вилученого з правого карману куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_4 ); куртка синього кольору з красними вставками, в яку був одягнутий ОСОБА_4 . Вилучені речі оглянуті та упаковані в пакети та опечатані бірками.

Приймаючи до уваги викладене, для всебічного дослідження всіх обставин справи та отримання доказів необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: ніж складний з світло-коричневою рукояткою з накладками у вигляді білки (вилученого з правого карману куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_4 ); куртка синього кольору з красними вставками, в яку був одягнутий ОСОБА_4 , які було вилучено 16.11.2017 в ході особистого обшуку при затриманні ОСОБА_4 . Зазначене вище тимчасово вилучене майно, по вказаному кримінальному провадженню, необхідно арештувати у зв`язку з тим, що воно є вагомим речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, які можуть бути речовими доказами.
З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст.167, 170, 171 КПК України, в слідчого судді наявні достатні підстави для накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №0002796 від 15.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на наступне майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку гр. ОСОБА_4 при затриманні особи при підозрі у вчиненні злочину: 1) ніж складний з світло-коричневою рукояткою з накладками у вигляді білки (вилученого з правого карману куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_4 ); 2) куртка синього кольору з красними вставками, в яку був одягнутий ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя