Справа № 466/8868/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/927/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , незареєстрованого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Новояворівська, Яворівського району, Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 396 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7
та захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 396 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою та строк покарання вирішено рахувати з дня затримання 05.05.2017 року.
Згідно ч.5 ст. 72 КК України у термін покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 31.05.2015 року по 28.10.2015 рік та з 05.05.2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за ч.1 ст. 396 КК України на 1 рік позбавлення волі.
Згідно ч.5 ст. 72 КК України у термін покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 31.05.2015 року по 28.10.2015 рік та з 05.05.2017 року до дня постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Оскільки на день постановлення вироку ОСОБА_7 фактично відбула у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк 12 місяців 16 днів позбавлення волі, ОСОБА_7 звільнено з-під варти у зв`язку з відбуттям призначеного судом покарання.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними у тому, що 28.05.2015 року, перебуваючи у дачному будинку АДРЕСА_3 , вчинили заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

27.05.2015 року, біля 22 год., ОСОБА_10 , який засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, перебуваючи в дачному будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , наніс останньому удари по голові, чим спричинив черепно-мозкову травму, від якої ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля 10 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел на заздалегідь необіцяне приховування вчинення ОСОБА_12 особливо тяжкого злочину, знищили сліди вбивства на місці події, сховали одяг ОСОБА_10 та вбитого ОСОБА_11 в підвальному приміщенні дачного будинку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року щодо нього переглянути в частині призначеного покарання та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України або обмежитись його утриманням в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)». Вказує, що при постановленні оскаржуваного вироку та призначенні йому покарання не були враховані пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, зазначає, що проживає з співмешканкою, на утриманні якої є малолітня дитина.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обгрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.1 ст. 396 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Щодо покарання, з яким обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості; обране з врахуванням особи обвинуваченого; обставини, яка пом`якшує покарання, - щире каяття; обставин, які обтяжують покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та групою осіб.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 більш суворого виду покарання, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців та своє рішення мотивував у вироку.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається обвинувачений ОСОБА_6 , як на підставу застосування ст. 75 КК України, зважаючи на обставини злочину вчинення заздалегідь необіцяного приховування вчинення ОСОБА_10 особливого тяжкого злочину умисне вбивство, його наслідки, особу обвинуваченого та на призначене покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром, колегія суддів до уваги не бере.

За змістом ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України може мати місце лише за наявності передбачених законом передумов і є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого підстав для пом`якшення покарання, застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням не вбачає.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою і приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обгрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи зазначені вимоги при постановлені ухвали на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 травня 2015 року по 28 жовтня 2015 року та з 5 травня 2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_6 з врахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838/VIII відбув покарання, слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду, як такого, що з врахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838/VIII відбув покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4