Ухвала

26 березня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-4658 впс 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0001747 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 109, ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 410 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановила:
До Верховного Суду у порядку статті 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0001747 щодо ОСОБА_7 , з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001747 за обвинуваченням ОСОБА_7 надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, відповідно до ст. 32 КПК України, у якій сказано про те, що «у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення». Оскільки з обвинувального акту вбачається, що місцем скоєння більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 109 КК України є заміський комплекс «Ранчо «Болівар»», розташований у с. Здорівці Васильківського району Київської області, тому на думку сторони захисту, кримінальне провадження повинен розглядати Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Заслухавши доповідача, пояснення захисників які підтримали клопотання, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Після завершення досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні був направлений прокурором до Шевченківського районного суду м. Києва.

Як убачається з обвинувального акту, місце вчинення ОСОБА_7 змови про вчинення дій з метою захоплення державної влади, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України органом досудового розслідування не встановлено.

Оскільки місце вчинення цього більш тяжкого злочину слідством встановлено не було, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України був направлений прокурором до Шевченківського районного суду м. Києва у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Крім того, зі змісту обвинувального акта вбачається, що продовжуваний злочин, передбачений ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 109 КК України пов`язаний із готуванням до вчинення дій з метою захоплення державної влади за попередньою змовою групою осіб були вчинені ОСОБА_7 на території Республіки Молдова, території Житомирської та Київської областей, а також у м. Києві, у тому числі і на території Шевченківського району м. Києва.

Доводи зазначені у клопотанні захисника ОСОБА_6 про те, що місцем злочину, передбаченого ст. 109 КК України є заміський комплекс «Ранчо «Болівар»», який знаходиться в с. Здорівка Васильківського району Київської області, не знайшли свого підтвердження в обвинувальному акті і є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення прокурора про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні до Шевченківського районного суду м. Києва, тобто у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, не суперечить правилам визначення територіальної підсудності встановлених ст. 32 КПК України.
Разом із цим, ВС вже розглядав аналогічне клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення вказаного кримінального провадження до Васильківського міськрайонного суду Київської області, яке ухвалою колегії суддів касаційного суду було залишено без задоволення.

Виходячи з аналізу норм статей 32, 34 КПК України подання та розгляд повторного клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів можливі за умови настання чи виявлення нових обставин, передбачених ст. 34 цього Кодексу, які були невідомі суду раніше.

Як убачається з клопотання захисника ОСОБА_6 , як підставу для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду він указує ті самі обставини, які були предметом дослідження ВС при розгляді попереднього клопотання. Отже, зазначене клопотання не містить нових правових підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, як це передбаченою статтями 32, 34 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів

постановила:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0001747 щодо ОСОБА_7 з Шевченківського районного суду м. Києва до Васильківського міськрайонного суду Київської області відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3