Справа № 639/2937/16-к
1-кп/639/139/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Первомайського району, Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, з середньою - спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Коломак, Коломацького району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 01.07.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця сел. Козача Лопань, Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, на підставі ст. 89 КК України не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України, суд,
встановив:
Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були враховані при обранні відносно них вказаної міри запобіжного заходу не зникли, обвинувачені знаходячись на волі можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків, переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Адвокатами та обвинуваченими в судовому засіданні заявлені клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з тримання під вартою на домашній арешт, в обґрунтування якого посилалися на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України відносно обвинувачених, наявність у останніх міцних соціальних зв`язків за місцем постійного мешкання, тривалість тримання обвинувачених під вартою, неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_11 , погіршення стану його здоров`я та на оголошення перерв у судовому засіданні через неявку потерпілих і свідків сторони обвинувачення.
Вислухавши думку учасників процесу, адвокатів, представника неповнолітнього обвинуваченого та обвинувачених, які підтримали клопотання сторони захисту, заперечували проти клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на його необґрунтованість, а також те, що обвинувачені мають постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
В ході досудового розслідування до підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_11 , ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом до 15.10.2017 року.
ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких злочинів за ч.2 ст.187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за які кримінальним законом визначено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При розгляді клопотання суд враховує вимоги п.п. 4, 5 ч.2 ст.183 КПК України про те, що: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні клопотань суд враховує, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину.
Судове засідання по справі відкладається через неявку потерпілих та свідків сторони обвинувачення, які про причини неявки суд не повідомляють.
Обвинувачені утримується під вартою більше одного року і 7 місяців.
Вжитими судом заходами місце знаходження потерпілих і свідків обвинувачення по справі не встановлено.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і може бути застосований лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України.
Суд враховує, що при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України». «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України»
При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти. При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії».
Перешкоджання встановленню істини за кримінальною справою за практикою Суду, може здійснюватися шляхом «тиску на свідків», «знищення або фальсифікації доказів», «змовляння зі спільниками або свідками», «затягування і заплутування розслідування». Суд неодноразово вказував на те, що на її обґрунтованість впливає час. В даному конкретному випадку на час розгляду питання щодо міри запобіжного заходу, можливість здійснення тиску на свідків і знищення доказів за кримінальною справою не може розглядатися як підстава утримання особи під вартою, коли свідки у встановленому законом порядку не допитані з вини сторони обвинувачення, а докази у провадженні є закріпленими, отже, «ризик змовляння» завдяки цьому зменшується.
Таким чином наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці Суду збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи. Справа «Ілійков проти Болгарії», в якій Суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» і теж втрачає свою вагу із збігом розумного терміну.
Також при розгляді клопотання судом враховується і інша практика Європейського суду з прав людини з даного питання. Так, зокрема, у справі «Луценко проти України» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у п. 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбулось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи, рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України», пункт 26. Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції.
При розгляді клопотання суд враховує дані про особу обвинувачених, а саме: ОСОБА_9 не одружений, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та постійного мешкання в Харківській області; ОСОБА_11 був неповнолітньою особою на час вчинення інкримінованих злочинів, не одружений, раніше судимий, судимість погашена у встановленому законом порядку, даних про його офіційне працевлаштування суду не надано, має місце реєстрації та постійного мешкання в Харківській області; ОСОБА_10 не одружений, раніше судимий за вчинення корисних злочинів, офіційно не працює, має місце реєстрації та мешкання в Харківській області. Всі обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки за місцем мешкання.
Таким чином, на даний час суд приходить до висновку, що продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не є виправданим.
Аналізуючи вказане вище, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, наявність у обвинувачених постійного місця проживання, тривалість розгляду даного провадження, яка викликана неявкою в судове засідання потерпілих та свідків сторони обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими, суд вважає, що на цей час необхідно змінити відносно обвинувачених запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, який забезпечить їх належну процесуальну поведінку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 331 КПК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Клопотання сторони захисту та обвинувачених - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту де він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-яким учасником даної кримінальної справи до закінчення її розгляду.
Звільнити ОСОБА_9 з-під варти в залі суду.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту де він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-яким учасником даної кримінальної справи до закінчення її розгляду.
Звільнити ОСОБА_10 з-під варти в залі суду.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту де він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-яким учасником даної кримінальної справи до закінчення її розгляду.
Звільнити ОСОБА_11 з-під варти в залі суду.
Визначити строк дії ухвали суду до 10 грудня 2017 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для негайного виконання до Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області, якому негайно поставити на облік ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Ухвала оскарженню не підлягає, виконується негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1