Справа № 209/1871/17
Провадження № 1-кп/209/302/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого (адвоката) - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1871/17 (пр. № 1-кп/209/302/17), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000720 від 18 квітня 2017 року, об`єднаного з кримінальним провадженням № 209/2474/17 (пр. № 1-кп/209/357/17), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001117 від 23 червня 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Дніпродзержинська (нині Кам`янське), українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, заміжньої, яка не працює, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 18 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 05 липня 2016 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуте покаранням за вироком від 18 квітня 2016 року та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 01 листопада 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , повторно, 13 квітня 2017 року приблизно о 15.00 годині, перебуваючи з дозволу власника в торгівельному кіоску з продажу квітів ПП « ОСОБА_8 », що розташований на ринку «Дніпро» по пр-ту Перемоги в м. Кам`янське Дніпропетровської області, побачила на прилавку, мобільний телефон марки «Нокіа 206». В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрала мобільний телефон марки «Нокіа 206», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1770 від 10 червня 2017 року, становить 400 грн., що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , та вийшла з приміщення торгівельного кіоску у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. У подальшому, ОСОБА_5 майном ОСОБА_8 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволоділа таємно, шляхом вільного доступу, розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 400 гривень.
Повторно, 17 квітня 2017 року приблизно о 21.50 годині ОСОБА_5 , перебуваючи з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_2 , побачила у вітальні на столі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy SM - J500» та планшет марки «Lenovo TAB3 7 Essential». В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy SM - J500», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1343 від 03 травня 2017 року, становить 3665,88 грн. та планшет марки «Lenovo TAB3 7 Essential», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1343 від 03 травня 2017 року, становить 2609,10 грн., що на праві власності належать потерпілому ОСОБА_9 , потім вийшла з квартири у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. У подальшому ОСОБА_5 майном ОСОБА_9 , а саме вищевказаними мобільним телефоном та планшетом, якими заволоділа таємно, шляхом вільного доступу, розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6274,98 гривні.
Повторно, 26 квітня 2017 року приблизно о 17.30 годині ОСОБА_5 , знаходячись у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , разом з малолітньою ОСОБА_10 , побачила в останньої сережки з камінцем, 585 проби, вагою 0,81 г кожна. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаним майном, шляхом зловживання довірою малолітньої ОСОБА_10 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попросила малолітню ОСОБА_10 надати належну їй на праві власності, сережку з камінцем, 585 проби, вагою 0,81 г, вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1418 від 12 травня 2017 року, становить 577,88 грн., під приводом поміряти своїй малолітній дочці ОСОБА_6 , та заволоділа вказаною сережкою, після чого тримаючи її при собі та не маючи наміру у майбутньому повертати її власнику, місце вчинення злочину залишила, отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатись вказаним майном. У подальшому, ОСОБА_5 майном малолітньої ОСОБА_10 , а саме вищевказаною сережкою, якою заволоділа шляхом зловживання довірою останньої, розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяла малолітній ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 577,88 гривень.
Повторно, 17 травня 2017 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_4 , побачила на тумбочці у кухні мобільний телефон марки «Нокіа 215». В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрала мобільний телефон марки «Нокіа 215», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1770 від 10 червня 2017 року, становить 500 грн., що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 , та вийшла з квартири у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. У подальшому ОСОБА_5 майном ОСОБА_11 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволоділа таємно, шляхом вільного доступу, розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 500 гривень.
Повторно, 22 червня 2017 року приблизно о 17.50 годині ОСОБА_5 перебуваючи на лівобережному пляжі річки Дніпро, що розташований навпроти яхт-клубу «Бригантина» по пр-ту Наддніпрянському, 12-А в м. Кам`янському, разом з потерпілим ОСОБА_12 , побачила у останнього мобільний телефон марки «НТС ехрlогег а310е». В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з кишені брюк потерпілого ОСОБА_12 викрала мобільний телефон марки «НТС ехрlогег а310е», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2137 від 08 липня 2017 року, становить 388,50 грн., що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_12 та вийшла за межі лівобережного пляжу річки Дніпро у м. Кам`янському у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. У подальшому, ОСОБА_5 майном ОСОБА_12 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволоділа таємно, шляхом вільного доступу, розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 388,50 гривень.

Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження у загальному порядку, з дослідженням в суді доказів, а саме: допиту обвинуваченої та дослідження письмових доказів.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та законний представник малолітньої ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , в судове засідання не з`явилися, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви, в яких просять суд провести судове засідання без їх участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без їх участі.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винною себе визнала, цивільні позови також визнала у повному обсязі. Пояснила, що 13 квітня 2017 року вона була на ринку біля кіоску квітів, де викрала мобільний телефон "Нокіа", який потім здала до ломбарду, а гроші витратила. 17 квітня 2017 року вона перебуваючи у квартирі ОСОБА_9 викрала у нього, мобільний телефон марки "Самсунг" та планшет фірми "Леново", якими розпорядилася на власний розсуд. Далі 26 квітня 2017 року вона викрала золоту сережку у малолітньої ОСОБА_10 , яку потім заклала до ломбарду. 17 травня 2017 року вона викрала телефон марки "Нокіа" у ОСОБА_11 , який потім заклала до ломбарду. 22 червня 2017 року вона викрала телефон марки "HTC" у ОСОБА_12 і теж потім заклала до ломбарду, а гроші витратила. Кається у скоєному. Їй були потрібні гроші, бо вона вживала наркотики, а зараз вона пройшла реабілітаційний курс та влаштувалась на роботу, але поки неофіційно. Просить застосувати до неї амністію.

Крім того винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, також підтверджується наступними доказами:

?Даними протоколу огляду місця події від 19 травня 2017 року з фототаблицею (а.с. 12-13 том 2), згідно якого був оглянутий кіоск, що знаходиться на ринку «Дніпро» у м. Кам`янському. Під час огляду нічого не вилучалося;

?Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1770 від 10 червня 2017 року (а.с. 25-31 том 2), згідно якої ринкова вартість мобільного телефону «Nokіа 206», як того, що був у використанні станом на 13 квітня 2017 року складає 400,00 грн. Ринкова вартість мобільного телефону «Nokіа 215», як того, що був у використанні станом на 17 травня 2017 року складає 500,00 грн.;

?Постановою про визнання речовим доказом від 22 червня 2017 року (а.с. 35 том 2) про визнання в якості речових доказів оглянутих та вилучених 22 червня 2017 року двох сім-карт мобільних операторів ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 та ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 , які знаходилися у викраденому мобільному телефоні. Вказані сім-карти віддані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 під розписку (а.с. 36 том 2);

?Даними протоколу огляду місця події від 18 квітня 2017 року з фототаблицею (а.с. 47-48 том 2), згідно якого було оглянуте узбіччя, а саме тротуар, що розташований біля будинку № 57 по пр-ту Перемоги у м. Кам`янському, ліворуч та праворуч від тротуару є смуга зелених насаджень. На відстані приблизно 5 м від вищевказаного будинку у кущах було виявлено планшет чорного кольору з блакитно-синіми вставками. У верхньому правому куті екрану мається напис «ТАВ3 7 ESSENTIAL», imei НОМЕР_4 , марка «Lenovo» вказаний планшет був вилучений до СВ Дніпровського ВП у якості речового доказу;

?Постановою про визнання речовим доказом від 18 квітня 2017 року (а.с. 49 том 2) про визнання в якості речового доказу оглянутий та вилучений 18 квітня 2017 року на ділянці місцевості біля будинку 57 по пр-ту Перемоги у м. Кам`янському, планшет «Lenovo ТАВ3 7 ESSENTIAL». Вказаний планшет відданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 під розписку (а.с. 50 том 2);

?Даними протоколу огляду місця події від 18 квітня 2017 року з фототаблицею (а.с. 60-62 том 2), згідно якого була оглянута квартира АДРЕСА_2 . Під час огляду нічого не вилучалося;

?Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1343 від 03 травня 2017 року (а.с. 66-71 том 2), згідно якої ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону «Samsung Galaxy SM - J500», придбаного 29 листопада 2016 року, станом на 17 квітня 2017 року, складає 3665,88 грн. Ринкова вартість з урахуванням зносу планшету «Lenovo ТАВ3 7 ESSENTIAL», придбаного у 2016 році, станом на 17 квітня 2017 року, складає 2609,10 грн.;

?Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 червня 2017 року (а.с. 87-89 том 2), згідно якого свідок ОСОБА_14 упізнав на фото під № 2 ( ОСОБА_5 ) жінку, яка 17 квітня 2017 року приблизно о 21.00 годині викинула у кущі біля будинку № 57 по пр-ту Перемоги у м. Кам`янському планшет «Lenovo» чорного кольору та побігла у невідомому напрямку;

?Постановою про визнання речовим доказом від 29 квітня 2017 року (а.с. 105 том 2) про визнання в якості речового доказу оглянуту та вилучену 29 квітня 2017 року сережку 585 проби, вагою 0,81 г, що належить м/л ОСОБА_10 . Вказана сережка віддана на зберігання законному представнику м/л потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_13 під розписку (а.с. 106 том 2);

?Даними протоколу огляду місця події від 29 квітня 2017 року з фототаблицею (а.с. 107-109 том 2), згідно якого була оглянута ділянка місцевості, що розташована приблизно на відстані 20 м від першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 . Під час огляду нічого не вилучалося;

?Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1418 від 12 травня 2017 року (а.с. 121-125 том 2), згідно якої ринкова вартість виробу із золота сережки з камінцем, 585 проби, вагою чистою 0,52 г, брудною вагою 0,81 г, придбаної у 2014 році, станом на 26 квітня 2017 року, складає 577,88 грн.;

?Постановою про визнання речовим доказом від 23 червня 2017 року (а.с. 134 том 2) про визнання в якості речового доказу оглянутий та вилучений 23 червня 2017 року договір про надання фінансового кредиту під заставу 6.21452/0 від 26 квітня 2017 року про заклад сережки, 585 проби, вагою 0,81 г, що належить м/л ОСОБА_10 ;

?Постановою про визнання речовим доказом від 22 червня 2017 року (а.с. 161 том 2) про визнання в якості речового доказу оглянутий та вилучений 22 червня 2017 року мобільний телефон «Nokia 215», що належить ОСОБА_11 . Вказаний телефон відданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 під розписку (а.с. 162 том 2);

?Даними протоколу огляду місця події від 22 червня 2017 року з фототаблицею (а.с. 11-13 том 4), згідно якого була оглянута місцевість, розташована праворуч від «Яхт-клубу» на Лівобережній частині м. Кам`янського. Під час огляду нічого не вилучалося;

?Даними протоколу огляду предмету від 22 червня 2017 року (а.с. 14 том 4), згідно якого була оглянута сім-карта «Київстар», з номерами, розташованими на тильному боці карти: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , яку була добровільно надана ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як пояснив ОСОБА_15 дану сім-карту йому надала його дружина ОСОБА_5 , 1990 р.н.;

?Постановою про визнання речовим доказом від 23 червня 2017 року (а.с. 15 том 4) про визнання в якості речового доказу оглянуту та вилучену 22 червня 2017 року у ОСОБА_15 сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_9 , яка знаходилась у викраденому мобільному телефоні. Вказана сім-карта віддана на зберігання потерпілому ОСОБА_12 під розписку (а.с. 16 том 4);

?Заявою ОСОБА_5 (а.с. 25 том 4) про добровільне надання співробітникам поліції закладної квитанції № 6.2391310 від 22 червня 2017 року про заклад на її прізвище мобільного телефону «HTC», imei НОМЕР_10 , який вона заклала у ломбард «Імперіал» по пр-ту Перемоги, 2»Б» за 100 грн.;

?Даними протоколу огляду від 29 червня 2017 року (а.с. 26-27 том 4), згідно якого була оглянута квитанція договору про надання фінансового кредиту від заставу № 6.2391310 від 22 червня 2017 року про заклад на ім`я ОСОБА_5 мобільного телефону «HTC», imei НОМЕР_10 , вартість якого складає 110 грн. Договір дійсний до 27 червня 2017 року. Вказана квитанція вилучена до СВ Дніпровського ВП для подальшого приєднання до матеріалів кримінального провадження;

?Договором про надання фінансового кредиту під заставу № 6.2391310 від 22 червня 2017 року (а.с. 28 том 4);

?Постановою про визнання речовим доказом від 29 червня 2017 року (а.с. 29 том 4) про визнання в якості речового доказу оглянутої та вилученої 29 червня 2017 року у ОСОБА_5 договору про надання фінансового кредиту під заставу № 6.23913/0 від 22 червня 2017 року про заклад мобільного телефону «НТС ехрlогег а310е», що належить ОСОБА_12 ;

?Висновком судово-товарознавчої експертизи № 2137 від 08 липня 2017 року (а.с. 41- 46 том 4), згідно якої ринкова вартість мобільного телефону «НТС ехрlогег а310е», станом на 22 червня 2017 року, як того, що був у використанні з 2016 року, складає 388,50 грн.;

?Постановою про визнання речовим доказом від 11 липня 2017 року (а.с. 52 том 4) про визнання в якості речового доказу оглянутий та вилучений 11 липня 2017 року у потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон «НТС ехрlогег а310е», що йому належить та який він самостійно викупив з ломбарду «Онікс» по пр-ту Перемоги, 2Б у м. Кам`янському. Вказаний телефон відданий на зберігання потерпілому ОСОБА_12 під розписку (а.с. 53 том 4);

?Характеризуючими даними ОСОБА_5 (а.с. 193-199 том 2, а.с. 65-72 том 4).

Аналіз наведених вище доказів, суд вважає належними та допустимими.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, по епізодам від 13.04.2017 року, 17.04.2017 року, 17.05.2017 року, 22.06.2017 рокц як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 190 КК України по епізоду від 26.04.2017 року, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на встановлені судом обставини суд вважає, що ОСОБА_5 повинна нести кримінальну відповідальність за вчинені нею кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети її кари, виправлення і запобігання вчиненню винною нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребоє захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, вчинила корисливі злочини під час іспитового строку, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, свою вину у скоєних правопорушеннях визнала, шкоду не відшкодувала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_5 за № 4194 від 23 жовтня 2017 року вбачається, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення по епізоду від 26.04.2017 року відносно малолітньої особи - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З врахуванням викладеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо однакового та правильного застосування вказаної норми, які містяться в пунктах 25, 26 " за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року. Крім того, суд в даному конкретному випадку не вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак відсутні підстави для застосування до неї правил ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення, при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування до неї положень Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році" та звільнення від відбування призначеного покарання на підставі п."в" ст.1 Закону.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченої від покарання за цим вироком та застосування до неї амністії, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Стаття 86 КК України передбачає, що підставою для такого звільнення є відповідний закон України щодо певної категорії осіб.
За п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які не є тяжкими або особливо тяжкими, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради від 28.09.2017 року за №01-24/197 (а.с. 21 с.п. № 209/2474/17 (пр. № 1-кп/209/357/17), стосовно яких ОСОБА_5 батьківських прав не позбавлена, і яким на час набрання чинності вказаним законом не виповнилося 18 років.
Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченою ОСОБА_5 , вчинені нею до набрання чинності Законом України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році", не входять до переліку злочинів, на які амністія не поширюється, зазначених в ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також ст. 9 Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році".
Прокурор не заперечував проти застосування акту амністії до обвинуваченої.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_5 підпадає під дію п. "в" ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році".
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов, в якому остання просить стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 400 грн. Обвинувачена позов ОСОБА_8 визнала у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 400,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 3665 грн. Обвинувачена позов ОСОБА_9 визнала у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 3665,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_13 заявлено цивільний позов в якому остання просить стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 577 грн. Обвинувачена позов ОСОБА_13 визнала у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_13 слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь законного представника потерпілої ОСОБА_13 577,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 500 грн. Обвинувачена позов ОСОБА_11 визнала у повному обсязі. За таких обстави суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_11 500,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 100 грн. Обвинувачена позов ОСОБА_12 визнала у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_12 100,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 720 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.

Відповідно до положень п. "в" ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році", звільнити засуджену ОСОБА_16 від призначеного покарання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 400 (чотириста) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 3665 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_13 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 577 (п`ятсот сімдесят сім) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_11 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_12 100 (сто) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 суму вартості проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 720 (сімсот двадцять) гривень 00 копійок на користь держави.

Речові докази у справі: сім-карти мобільного оператора ПрАТ "Київстар" № НОМЕР_2 та мобільного оператора ПрАТ "МТС Україна" № НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 (а.с. 35-36 том 2) залишити за належністю у останньої.

Речовий доказ у справі: планшет марки «Lenovo TAB3 7 Essential», який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 (а.с. 49-50 том 2) залишити за належністю у останнього.

Речовий доказ у справі: сережку з камінцем, 585 проби, вагою 0,81 г, яка знаходяться на зберіганні у ОСОБА_13 (а.с. 105-106 том 2) залишити за належністю у останньої.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Nokia 215», який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11 (а.с. 161-162 том 2) залишити за належністю у останнього.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «НТС ехрlогег а310е» та сім-карту мобільного оператора ПрАТ "Київстар" № НОМЕР_9 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_12 (а.с. 15-16, 52-53 том 4) залишити за належністю у останнього.

Речові докази у справі: договір про надання фінансового кредиту під заставу № 6.21452/0 від 26 квітня 2017 року, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 0000720 (а.с. 133-134 том 4), та договір про надання фінансового кредиту під заставу № 6.23913/0 від 22 червня 2017 року, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 0001117 (а.с. 28 том 4) залишити у матеріалах кримінального провадження № 209/1871/17.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1