УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Єдиний унікальний номер №440/2214/17
Провадження №1-кс/440/85/2018
23 лютого 2018 року м. Буськ
Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , прокурора Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Буську скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого,-
ОСОБА_6 оскаржив бездіяльність слідчого СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .
Згідно вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку передбаченому ст. 278 КПК України у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом, для вручення повідомлень. Зазначених вимог КПК слідчим ОСОБА_4 не дотримано. Так, склавши 30.11.2017 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та погодивши її з прокурором, слідчий своєю постановою від 30.11.2017 року, яка міститься матеріалах кримінального провадження, визнав за необхідне письмове повідомлення про підозру мені - ОСОБА_6 «невідкладно направити за місцем проживання ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку», однак ОСОБА_6 жодних повідомлень про підозру не отримував. Будь-які дані про отримання ним повідомлення про підозру у визначений слідчим спосіб, а також у будь-який інший спосіб, визначений КПК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Разом з тим, в порушення вимог ч. 2 ст. 276 КПК України, в змісті повідомлення про підозру не роз`яснено права, передбачені ст.42 КПК України, що є порушенням права на захист.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити. Тому слідчим не виконані належним чином передбачені процесуальним законом дії щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру та вручення йому цього повідомлення, тому подальше внесення слідчим до ЄРДР даних, щодо повідомлення його про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 та ч. 2 ст. 296 КК України є незаконним та безпідставним.
В судовому засіданні захисник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити, з підстав в ній зазначених.
Прокурор Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що 30.11.2017 року слідчим СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, яке погоджено прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
Цього ж дня ОСОБА_6 в добровільному порядку з`явився на виклик слідчого до Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області. Тому о 18:30 год. слідчим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 276, 278 КПК України, ОСОБА_6 в приміщенні службового кабінету №23 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області у присутності понятих було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Будучи повідомленим про підозру та особисто прочитавши текст повідомлення про підозру ОСОБА_6 повідомив слідчому ОСОБА_4 , що відмовляється отримати даний письмовий документ та бажає залучити свого адвоката ОСОБА_3 .
У зв`язку з вищевказаним, враховуючи відмову ОСОБА_6 отримати письмове повідомлення про підозру, слідчим ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.278 прийнято рішення скерувати вищевказане повідомлення про підозру ОСОБА_6 за місцем проживання останнього за допомогою засобів поштового зв`язку, про що цього ж дня винесено відповідну постанову та здійснено відправлення даного повідомлення про підозру ОСОБА_6 рекомендованим листом з повідомленням про отримання. Крім того, слідчим допитано понятих, які підтверджують факт відмови ОСОБА_6 отримати повідомлення про підозру.
Вищеописані дії слідчого ОСОБА_4 не суперечать положенням ч.1 ст.278 КПК України, оскільки внаслідок того, що письмове повідомлення про підозру не було вручено особисто скаржнику з незалежних від слідчого причин, слідчий мав право скерувати його по місцю проживання ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення.
Доводи скаржника та його захисника про порушення його прав та незаконність дій слідчого, оскільки на їх думку, дата складання повідомлення про підозру має відповідати даті його вручення, не заслуговують на увагу, оскільки закон не містить такої вимоги щодо вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для повідомлень. Просить суд врахувати, що в подальшому, а саме 09.01.2018 р. ОСОБА_6 в присутності його захисника ОСОБА_3 , в приміщенні Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, вищезгадане повідомлення про підозру вручено особисто слідчим ОСОБА_4 , а також йому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст.42 КПК України, про що ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_3 особисто розписались.Таким чином, вважає подану скаргу безпідставною та просить суд відмовити в її задоволенні.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
30.11.2017 року слідчим СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, яке погоджено прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
З постанови слідчого від 30.11.2017 р. вбачається, що 30.11.2017 р. о 18:30 год. слідчим ОСОБА_4 на підставі ст.ст.276, 278 КПК України, ОСОБА_6 в приміщенні службового кабінету №23 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області у присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Будучи повідомленим про підозру та особисто прочитавши текст повідомлення про підозру ОСОБА_6 повідомив слідчому ОСОБА_4 , що відмовляється отримати даний письмовий документ та бажає залучити свого адвоката ОСОБА_3 . Через відмову ОСОБА_6 отримати письмове повідомлення про підозру, слідчим ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.278 прийнято рішення скерувати вищевказане повідомлення про підозру ОСОБА_6 за місцем проживання останнього за допомогою засобів поштового зв`язку.
09.01.2018 р. ОСОБА_6 в присутності його захисника ОСОБА_3 , в приміщенні Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, вищезгадане повідомлення про підозру вручено особисто слідчим ОСОБА_4 , а також йому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст.42 КПК України, про що ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_3 особисто розписались.
ч.4 ст.278 КПК України передбачено, що дата та час повідомлення про підозру невідкладно вносяться слідчим, прокурором до ЄРДР.
А тому скарга ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст.278, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1