Справа № 456/3761/17
Провадження № 1-кп/456/115/2018
УХВАЛА
іменем України
01 лютого 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України; ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України; ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0001818 від 10.10.2017 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України; ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України; ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

04.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.02.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, у виді тримання під вартою. Вважає, що зважаючи на поведінку обвинуваченого, характер вчинення ним інкримінованих йому злочинних дій наявна обґрунтована підозра вчинення ним кримінального правопорушення. Також запевнила суд, що на даний час встановлено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились, а виключно підтвердились враховуючи тяжкість учиненного кримінального правопорушення, а тому просить продовжити обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання, заявлене прокурором ОСОБА_3 , просила суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Суд, оглянувши матеріали кримінального провадження, прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підстави обвинувачувати ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України достатні та підтверджуються зібраними матеріалами кримінальногопровадження. Обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості є тяжким з кваліфікуючими ознаками, зокрема поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для чи здоров`я особи, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб і як наслідок тягнуть за собою позбавлення волі на строк від 7 до 10років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризиками, які дають суду підстави продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є те, що обвинувачений ОСОБА_7 ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2016 року звільнений від покарання у виді 5 років позбавлення волі за злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, останній ніде не працює, на шлях виправлення не став та вчинив тяжкий злочин з погрозою застосування насильства. Окрім цього, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року ОСОБА_7 засуджено до 2 років позбавлення волі.
За таких обставин, є обґрунтовані підстави вважати, що продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, гарантувати припинення вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а також ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду, аданих, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі не встановлено.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , аніж продовження тримання під вартою. Тобто зібрані матеріали кримінального провадження з вищенаведеними ризиками згідно вимогами ст. 177 КПК України чітко вказують на те, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів, передбачений ч.1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам.

Виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.

Таким чином, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою спливає 02.02.2018 року, вважає за необхідне продовжити йому тримання під вартою до двох місяців, тобто до 02.04.2018 року включно.

Керуючись ст. ст. 197, 314, 315, 331, 376 Кримінального процессуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання підвартою - залишити без змін та вважати продовженим терміном на шістдесят днів, а саме до 02 квітня 2018 року.

Копію ухвали направити в СІЗО УВС №19 в Львівській області - для виконання, прокурору Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1