Справа № 635/6102/15-к
Провадження № 1-кп/635/153/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002635 від 08.07.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буди Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, раніше судимого:

-15.03.2001, Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки;

-25.06.2002 Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України, до 4 років позбавлення волі;

-27.05.2004, Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі;

-19.10.2006 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 08.08.2013 на невідбутий строк 8 місяців 12 днів.

який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Суд визнає доведеним, що 05.07.2015р., близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з гр. ОСОБА_5 1984 р.н., умисно наніс останньому два удари кулаком правої руки в область щелепи з лівого боку, чим спричинив згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3105-ая/15 від 28.07.2015р., закриту тупу травму нижньої щелепи у вигляді перелому на рівні кута зі значним зміщенням відламків та травматичною припухлістю м`яких тканин в ділянці перелому, які є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся і підтвердив обставини вчинення злочину так, як описано вище у вироку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 8633-Т/15/3052-Дмт/15 від 03.11.2015р. потерпілий ОСОБА_5 помер, причина смерті язвено-еразивний гастрит з пенетрацією в підшлункову залозу, гнійний перитоніт.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 349 ч. 3 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не заперечуються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий,за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в психоневрологічному та наркологічних диспансерах не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 ч. 1 п. 1) КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині.

Згідно ст. 12 ч. 3 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, являється злочином середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 122 КК України, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме даний вид покарання буде сприяти його виправленню і попередить скоєння ОСОБА_4 аналогічних нових злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив злочин середньої тяжкості, а також має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, а тому вказані обставини підпадають під дію ст. 1 п «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого.

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. № 1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 травня 2016 року Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вчинив злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинене 05.07.2015 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії обмежень, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом встановлено, що амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосоване.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання за вчинення вказаного злочину у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1