Справа № 367/5134/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/22/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001525 від 02.05.2016 р., за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка, Унгенського району Республіки Молдова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, який має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніш неодноразово судимого, останній раз вироком Бородянського районного суду Київської області від 30.04.2014 року за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, з конфіскацією майна,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
02.05.2016 року близько 01:30 год., ОСОБА_6 , спускаючись зі сходів верхнього поверху підїзду будинку АДРЕСА_2 , побачив потерпілого ОСОБА_4 , який спав на підлозі на першому поверсі у підїзді будинку АДРЕСА_2 , і в нього виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, нахилився до потерпілого ОСОБА_4 , який спав на підлозі, і дістав із його кишені мобільний телефон марки «Nokia X202» чорного кольору, вартістю 320 грн., грошові кошти в сумі 150 грн., зняв із шиї золотий ланцюжок, золотий хрестик та з пальця лівої руки золоту печатку, загальна вартість золотих виробів становить 9 474 грн., таким чином заволодівши майном потерпілого ОСОБА_4 .. Після чого, ОСОБА_6 виконавши всі дії спрямовані на доведення злочину до кінця, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 9 944 грн..
Досудове слідство у кримінальному провадженні розпочато за ознаками кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, 19.02.2018 року прокурором було змінено обвинувачення на ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому зміненим обвинуваченням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України викладеному у вироку суду, визнав повністю, та пояснив суду, що він 02.05.2016 року ввечері він йшов до свого знайомого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Так, коли він зайшов у під`їзд даного будинку, побачив перед ліфтом ОСОБА_4 , з яким під час очікування ліфта, у нього виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 один удар рукою по обличчю та тулубу, після чого ОСОБА_4 впав на підлогу, а ОСОБА_6 зайшов у ліфт та піднявся на 6 чи 7 поверх даного будинку до свого знайомого. Через деякий час, ОСОБА_6 спускаючись від свого знайомого побачив на першому поверсі біля ліфта, ОСОБА_4 , який лежав на підлозі, і як здалося йому, спав. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_4 , та забрав у нього ювелірні вироби, мобільний телефон та 150 грн., які були при потерпілому. Після чого з місця злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Повідомив суду, що на теперішній час кається у вчиненому, просив суд суворо не карати. Також, просив врахувати, те що він відшкодував потерпілому завдану шкоду, попросив вибачення та потерпілий не має до нього ніяких претензій.
Незважаючи на те, що в процесі розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 спочатку судового слідства не визнавав себе винним, за перед,явленим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 187 КК України, однак під час судового слідства, після зміни прокурором обвинувачення на ч. 2 ст. 185 КК України надав суду показання, якими повністю визнав себе винним у скоєнні злочину викладеному у даному вироку суду та не оспорював фактичні обставини скоєння цього злочину, його провина у скоєнні злочину, викладеному у даному вироку суду також підтверджується й сукупністю досліджених судом доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 02.05.2016 року у вечірню пору доби, він знаходився у підїзді будинку в якому проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Так, він пояснив, що коли він очікував прибуття ліфту, щоб піднятися додому, до нього підійшов раніше не знайомий йому чоловік та попросив цигарку, однак, оскільки ОСОБА_4 , був в нетверезому стані, він почав словесну сварку із ОСОБА_6 в ході якої останній вдарив його по обличчю і він впав на підлогу та через деякий час заснув, оскільки був дуже п,яний. Після чого, через деякий час, він відчув як його обшукують та забирають його речі, однак він не бачив хто саме це робив. Так, вже коли він прийшов до тями, то помітив, що у нього відсутні ювелірні вироби, а саме золоті ланцюжок та хрестик, печатка та мобільний телефон із готівковими коштами у сумі 150 грн.. Повідомив, що на даний час обвинувачений компенсував йому матеріальну і моральну шкоду, та ніяких претензій до ОСОБА_6 він не має. Просив призначити обвинуваченому мінімально можливе покарання.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду пояснила, що 02.05.2016 року ввечері вона була з донькою у м. Буча, та їй подзвонив її син ОСОБА_4 , який попросив її приїхати додому, оскільки його побили та обікрали. Так, через деякий час вона приїхала до дому за адресою: АДРЕСА_2 , та побачила свого сина біля пїдзду, після чого вони разом піднялися додому і викликали поліцію. Коли приїхала поліція, її син почав розповідати все, що сталося. Так, він повідомив, що він був біля ліфту та до нього підійшов якийсь хлопець та побив його, після чого хтось вкрав у нього гроші, мобільний телефон та ювелірні вироби, які були на ньому. Так, вона повідомила, що в той вечір її син ОСОБА_4 був на підпитку, та в нього була розбите обличчя.
Крім особистого визнання своєї вини обвинуваченим, показань потерпілого, свідка, в судовому засіданні судом досліджені інші докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального злочину, викладеного у даному вироку.
Так, згідно із витягом з кримінального провадження відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення внесені 02 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001525, за ознаками складу кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ( т. 3 а.с. 1).
Як вбачається з постанови про зміну правової кваліфікації від 23.06.2016 року, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001525 від 02.05.2016 року було змінено правову кваліфікацію з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 187 КК України. (т. 3 а.с. 3-4)
Згідно протоколу огляду місця події від 02 травня 2016 року, який проводився з 02 години 00 хвилин до 02 годин 30 хвилин та ілюстративної таблиці до нього, вбачається, що місцем події є земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . На даній ділянці розташований багатоповерховий житловий будинок. Так, безпосереднім місцем огляду є під`їзд № 1, даного будинку. Під час проведення огляду у присутності понятих на першому поверсі, на сходах та підлозі було виявлено плями бурого кольору схожі на кров. (т. 3 а.с. 18-26)
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2016 року, яке проводилось з 20 год. 40 хв. до 20 год. 55 хв., який проводився у присутності потерпілого та понятих. Під час впізнання потерпілому було пред`явлено 4 схожих один на одного особи, чоловічої статі, серед яких знаходився ОСОБА_6 .. Так, потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу під № 4, під яким був розташований ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 47-51)
Відповідно до висновку експерта № 132 від 22.06.2016р. при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що у гр. ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна рана тім`яної ділянки голови, яка утворилась від дії тупого предмету та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але менше 21-го дня; синці повік лівого ока, які утворились від дії тупого предмету та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки строком до 6 днів; подряпини м`яких тканин обличчя, які утворились від дії предмету з гострою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки строком до 6 днів. Усі вказані ушкодження могли утворитися 02.05.2016 року за обставин, викладених у постанові. Зазначені у медичній документації діагнози: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, вушної мушлі праворуч, забій грудної клітки ліворуч» - підтверджені об`єктивними клінічними даними (описом неврологічної симптоматики та її динаміки, описом стану мяких тканин обличчя, правої вушної мушлі, грудної клітки), тому не враховувалися при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Малоймовірне утворення комплексу вказаних ушкоджень при падінні з положення стоячи на площину. (т. 3 а.с. 54)
Згідно протоколу № 94 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 02.05.2016 року в організмі гр. ОСОБА_4 було виявлено 2,5 проміле та відповідно до висновку, гр. ОСОБА_4 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. (т. 3 а.с. 57)
В судовому засіданні було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 21.06.2016 року, який проходив з 19 години 00 хвилин до 19 години 20 хвилин, відповідно до якого учасники слідчої дії: потерпілий ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_8 , разом із понятими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який проводився за адресою: АДРЕСА_2 . Так, під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_4 показав, де саме та за яких обставин щодо нього був вчинений злочин ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 58-63)
Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого, свідка, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину викладеного у вироку суду доведена та його дії органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, скоїв кримінальний злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини його вчинення, те, що даний злочин він вчинив через декілька місяців після звільнення з місць відбування покарання, тобто маючи не зняту та не погашену судимість, не ставши на шлях виправлення, а також досліджені дані характеризуючі особу обвинуваченого, який офіційно не працює, має неповнолітню дитину, не одружений, раніше неодноразово судимий, має базову загальну середню освіту, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, який відповідно до характеристики з Березанської ВК № 95 характеризується негативно, на шлях виправлення не став, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, та відшкодування завданої шкоди потерпілому.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування більш м`якого покарання суд не вбачає.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід відраховувати з 05 травня 2016 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 369, 370-374, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід відраховувати з 05 травня 2016 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Вирок суду першої інстанції, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1