Справа № 686/6016/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білецьке, Летичівського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , поляка, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
ВСТАНОВИВ:
02 грудня 2016 року, приблизно о 17 год. 50 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що за адресою: вул.Героїв Майдану, 54 у м.Хмельницькому, неподалік кабінету №405, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , на грунті тривалих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область грудної клітини потерпілого та один удар правою ногою в передню поверхню гомілки лівої ноги ОСОБА_5 . Внаслідок вказаних дій обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені вищезазначених протиправних дій не визнав та заперечував свою причетність до спричинення за вказаних обставин вищезазначених тілесних ушкоджень потерпілому. При цьому, показав, що дійсно 02 грудня 2016 року, в другій половині дня він перебував в суді за адресою: вул.Героїв Майдану, 54 у м.Хмельницькому, де приймав участь у судовій справі з приводу поділу майна між ним та своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 , яка є донькою потерпілого. Після оголошення перерви в судовому засіданні, він, після інших учасників процесу вийшов в коридор суду, де на нього з претензіями накинувся потерпілий ОСОБА_5 , який ще під час судового засідання, даючи показання в якості свідка висловлював образи та погрози розправою на адресу ОСОБА_6 . У відповідь на таку поведінку потерпілого, ОСОБА_6 спочатку відштовхнув ОСОБА_5 рукою в груди, а коли останній повторно наближався з погрозами до обвинуваченого, то ОСОБА_6 лише намагався відштовхнути потерпілого ногою, однак не дістав його, оскільки між ним та ОСОБА_5 стала ОСОБА_8 .
Незважаючи на заперечення обвинуваченого, винуватість останнього у вчиненні злочину повністю підтверджується представленими суду та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що дійсно у зазначені час та місці, він, після оголошення перерви в судовому засіданні, де давав показання в якості свідка у цивільній справі щодо поділу майна між його донькою ОСОБА_8 та його колишнім зятем - обвинуваченим ОСОБА_6 , перебував в коридорі суду, де запропонував обвинуваченому - припинити говорити неправду та владнати справу мировою угодою. У відповідь на це, ОСОБА_6 спочатку наніс йому один удар кулаком в груди від чого він похитнувся, а потім, коли вмішалась ОСОБА_8 і стала захищати потерпілого, то ОСОБА_6 наніс йому один удар ногою в ліву ногу, чим спричинив крововилив на нозі. Внаслідок пережитого, у нього різко погіршилось самопочуття та тоді ж, він був госпіталізований швидкою допомогою;
- такі показання потерпілого, повністю підтвердили в судовому засіданні, кожен окремо, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 очевидців пригоди, які зазначили, що бачили, як після судового засідання, в коридорі суду у зазначений час, між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 спочатку наніс удар кулаком в груди ОСОБА_5 , а потім один удар ногою в ногу потерпілому. На їх зауваження та дії ОСОБА_8 , яка стала захищати і закривати потерпілого собою, обвинувачений припинив свої протиправні дії;
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 02 грудня 2016 року, приблизно о 17 год. 50 хв., коли він піднімався по східцях на четвертий поверх Хмельницького міськрайонного суду, то спочатку почув крик своєї матері ОСОБА_8 : « Не бий мого батька», а потім побачив в коридорі четвертого поверху свого дідуся ОСОБА_5 , який тримався за груди і повідомив, що в нього болить нога. Також в коридорі, він бачив адвоката ОСОБА_9 , свою матір ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 . Тоді ж, він викликав на місце пригоди швидку допомогу та поліцію. Пізніше, під час огляду потерпілого у лікаря, він бачив на лівій нозі ОСОБА_5 почервоніння;
- аналогічні вищенаведеним, відомості з демонстрацією, щодо обставин спричинення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , останній, а також свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , послідовно повідомляли і в ході досудового розслідування під час проведення з ними, кожним окремо, слідчих експериментів, що підтверджується відповідними протоколами та відеозаписами про проведення таких слідчих дій, відповідно від 03.02.2017 року, 28.02.2017 року та 14.03.2017 року;
- характер, локалізація, причина, час та механізм утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень підтверджується висновками судово-медичного експерта №1549 від 06.12.2016 року та №146 від 10.02.2017 року, де зокрема зазначено, що у потерпілого ОСОБА_5 станом на 06.12.2016 року виявлене тілесне ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки, що міг утворитися від одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмом «удар», про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Характер і локалізація тілесного ушкодження у потерпілого не є специфічними чи характерними для утворення при падінні людини з висоти власного зросту. Судячи за кольором крововиливу, він може мати давність утворення не менше 3-х -5-ти діб до моменту початку судово-медичної експертизи 06.12.2016 року, що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи. Діагноз «Забій лівої половини грудної клітки» не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно вимог примітки до п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» через те, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями. Виявлене у потерпілого ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки, що міг утворитися від одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмом «удар», не виключено, за тих обставин, які зазначив потерпілий ОСОБА_5 під час проведення з ним слідчого експерименту, про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження, а також відомі обставини справи.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2016 року про повідомлення потерпілого ОСОБА_5 в правоохоронні органи щодо спричинення йому 02.12.2016 року, приблизно в 17 год.40 хв., в приміщенні Хмелььницького міськрайонного суду, обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
В основу вироку суд кладе послідовні та детальні показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повністю узгоджуються між собою, а також з іншими дослідженим судом доказами, зокрема висновками судово-медичного експерта, відомостями з протоколів проведення слідчих експериментів і не довіряти яким у суда не має підстав.
Що ж стосується тверджень обвинуваченого та захисника про непричетність ОСОБА_6 до спричинення умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 та оговори обвинуваченого з боку потерпілого та свідків в силу неприязних стосунків, то такі заяви суд визнає неправдивими, даними з метою уникнення відповідальності за фактично скоєне та обраним способом захисту. Оскільки, зазначені твердження є суперечливими, очевидно вмотивованими і головне вони повністю спростовуються вищенаведеними, дослідженим судом доказами.
Таким чином суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , за викладених в описовій частині вироку обставин, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки і кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 скоїв злочин невеликої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає стан здоров`я обвинуваченого, обумовлений наявністю другої групи інвалідності, а також в певній мірі провокаційну поведінку потерпілого ОСОБА_5 , яка передувала події і виразилась у висловлюванні погроз розправою на адресу обвинуваченого, що підтверджується випискою з журналу судового засідання Хмельницького міськрайонного суду від 02.12.2016 року.
З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх даних про особу обвинуваченого, його матеріального стану, конкретних обставин справи та позиції прокурора і потерпілого, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 менш суворого покарання з альтернативних, передбачених санкцією ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу, але в максимальному розмірі.
Також, судом при вирішенні справи враховується наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з підстав передбачених п.п. «г» та «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», однак приймаючи до уваги заперечення обвинуваченого проти такого звільнення від покарання, в силу положень ч.8 ст.10 вказаного закону застосування амністії не допускається, а тому судом не застосовується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,373,374 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1