АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №622/113/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/307/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
23 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 19.06.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 03.11.2014р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.;
- 04.05.2017р. Золочівським районним судом Харківської області за ст.246 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_8 шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Золочівського районного суду Харківської області від 04.05.2017 року та вказаним вироком, у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Вказаним вироком, 02.12.2016р. близько 17.30 год. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, зайшов на територію поля №2-4 з кукурудзою сорту «НК Луціус», розташованого поблизу с. Уди Золочівського району Харківської області, яке належить ТОВ «Карат Агро», де почав зривати початки кукурудзи та складати їх у багажник автомобіля ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_1 , на якому приїхав до місця скоєння кримінального правопорушення, але був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції із 87кг. кукурудзи загальною вартістю 522 грн. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_8 потерпілому ТОВ «Карат Агро» було завдано матеріальну шкоду в розмірі 522 грн..
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок скасувати в частині призначено покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідність, а саме ст.75 КК України,, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.66-68), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторното суд вірно кваліфікував ці його дії за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше судимий, працює неофіційно, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, за відсутністю обставин, які б обтяжували покарання.

З урахуванням наведеного, враховуючи висновок Золочівського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, районний суд прийшов до правомірного висновку, за переконанням колегії суддів, що виправлення ОСОБА_8 можливе і без ізоляції його від суспільства.
Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням висновку органу пробації, колегія суддів находить таким, що в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім того, обставини справи свідчать, що ОСОБА_8 намагався в грудні місяці викрасти неубраний з поля урожай кукурудзи, яка в подальшому була повернута власнику, що також свідчить про можливість виправлення цього засудженого без реального відбування покарання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність застосування судом першої інстанції положення ст.75 КК України до ОСОБА_8 .
Поряд з цим, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції призначив покарання, яке не можна вважати явно несправедливим у розумінні ст.414 КПК України, а тому його слід визнати справедливим.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення, а вирок Золочівського районного суду Харківської області від 19.06.2017р. відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді