Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6419/17
Провадження № 1-кп/490/789/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" грудня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його законного представника - ОСОБА_5

його захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, навчається у ЗОШ № 25, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-08 лютого 2017 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 187, частиною 1 статті 122 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі, був звільненим від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 104 КК України, з встановленням іспитового строку в 2 роки

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення злочину, передбаченого, зокрема, частиною 1 статті 187 Кримінального Кодексу України, судимість за вчинення якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив новий злочин за таких обставин.

03 травня 2017 року близько 02:30 він, перебуваючи у приміщенні магазину "Фортеця", що розташований у будинку 111 по проспекту Центральному у місті Миколаєві разом з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження /надалі - співучасником/, дійшов із ним змови щодо протиправного обернення спиртних напоїв у свою користь.

Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із співучасником схопили коробку з шістьма пляшками ігристого вина марки "Morengo ROZE" за ціною 53,82 грн. за 1 пляшку загальною вартістю 322,92 грн. та коробку з шістьма пляшками ігристого вина марки "Morengo EXTRABRUD" за ціною 76,08 грн. за 1 пляшку загальною вартістю 456,48 грн., тим самим відкрито заволодівши ними, після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 та співучасника господарю магазину - фізичній особі підприємцю ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода у загальному розмірі 779 грн. 40 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
І......Про обставини вилучення товару з магазину "Фортеця" та причетність до такого ОСОБА_4 , а також про ступінь його участі у такому свідчать наступні зібрані у справі та досліджені судом докази.
1. З інформації, що була отримана внаслідок відеоспостереження за допомогою камери, розташованої у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка зберігається на DVD-R диску, що залучений до матеріалів кримінального провадження вбачається таке.
Станом на 02 годину 14 хвилин 03 травня 2017 року магазин "Фортеця" працював у звичайному режимі.
О 02:14:48 до цього магазину заходять два підлітки. Один з них вдягнутий в спортивну кофтину чорно-червоного кольору з капюшоном, спортивні бриджі темно-синього кольору з жовтими полосами по боках та кросівки синього кольору. Інший хлопець /співучасник/ одягнутий в спортивну кофтину темно-синього кольору, спортивні штани синього кольору та кросівки білого кольору.
При цьому матеріали справи свідчать, підлітком, вдягнутим в спортивну кофту чорно-червоного кольору, є ОСОБА_4 .

З цієї ж інформації також вбачається, що:
-інша особа відкриває двері в магазин, та ОСОБА_4 та співучасник разом заходять до магазину у відкриті двері /02:14:46 - 02:14:52/;
-далі ОСОБА_4 роздивляється товар та веде розмову з продавцем / ОСОБА_9 /, а співучасник лише є присутнім у магазині, участі у розмові не бере та стає осторонь прилавку /02:14:53 - 02:15:28/;
- ОСОБА_4 ставиться до співучасника по-товариські (зокрема, відсуває його рукою зі свого шляху) /02:15:28 - 02:15:30/;
-далі ОСОБА_4 знов підходе до прилавку та продовжує роздивлятись товар; співучасник в цей час стоїть осторонь /02:15:30 - 02:15:42/;
-далі ОСОБА_4 спілкується із співучасником /02:15:42 - 02:15:48/;
-після цього ОСОБА_4 нахиляється, піднімає ящик та починає виносити його, ховаючись при цьому спочатку - за прилавком; потім - за співучасником, який, закриваючи ОСОБА_4 , починає відходити /02:15:48 - 02:15:52/
-тим часом ОСОБА_9 щось говорить до ОСОБА_4 та співучасника /02:15:51 - 02:15:52/;
- ОСОБА_4 , не звертаючи увагу на ОСОБА_9 , прямує до виходу та зрештою виходе з приміщення магазину;
-співучасник, переконавшись у тому, що ОСОБА_4 дістався виходу /02:15:53/, в свою чергу бере інший ящик та вибігає з магазину.
Фактичні данні, отримані внаслідок застосування камер відеоспостереження, суд в цьому випадку вважає допустимим доказом за такого.
По-перше, в цьому випадку відеоспостереження велось відкрито та гласно, отже - не мало ознак негласної дії та не порушувало закріплене у статті 32 Конституції України право, зокрема, обвинуваченого, на повагу до його приватного життя.
По-друге, ці фактичні данні були отримані органом досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Так, відповідно до частини 2 статті 93 Кримінального Процесуального Кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом:

1)проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

2)витребування від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок;

3)отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок

Загальним для цих видів збирання доказів є те, що докази подаються уповноваженому державному органу (на його вимогу або за ініціативою громадянина чи організації).

Різниця між вказаними видами збирання доказів полягає у тому, що в перших двох випадках ініціатива в поповненні доказового матеріалу виходить від слідчого (суду), а в третьому - від особи, яка володіє доказом.

При цьому правова природа отримання доказів, на відміну від витребування, є іншою, оскільки отримання полягає у прийманні того, що надсилається, надається або вручається, тобто при отриманні певна особа добровільно передає, надає, представляє матеріали слідчому чи прокурору. Цей спосіб збирання речових доказів стороною обвинувачення являє собою обов`язок слідчого, прокурора прийняти подані органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, службовими і фізичними особами речі. При цьому суб`єктом одержання (збирання) доказів є слідчий, якому передаються не докази, але - відповідні речі або документи. При цьому за допомогою даного способу збирання речових доказів стороною обвинувачення можуть бути отримані, зокрема, від фізичних осіб будь-які речі, які мають значення для кримінального провадження, за винятком речей, вилучених законом з обігу.

В цьому ж випадку слідчим від потерпілого був отриманий диск, на якому містилась вказана інформація, під час надання цього диску потерпілий був попереджений про кримінальну відповідальність за надання заздалегідь неправдивих відомостей.

До того ж, посилань про недостовірність цих відомостей - результатів відеоспостереження - захист не навів; даних, що дозволяють поставити під сумнів такі результати, матеріали справи не містять.
Отже, цей доказ є достовірним.

2. З показів свідка ОСОБА_9 відомо, що вночі з 03 на 04 травня 2017 року вона працювала у магазині "Фортеця".
Близько 02 - 03 години ночі до магазину зайшли два хлопця, одним з яких був ОСОБА_4 .
Ці хлопці почали роздивлятись товар та питатись про ціни на горілчані вироби, зокрема - на коняк.
Поведінка цих хлопців їй видалась дивною, через що вона почала набирати номер телефону охорони.
Раптом вона помітила, що ОСОБА_4 схопив ящик та почав його виносити. Вона спиталась: /надалі - мовою оригіналу/: "Что вы делаете?", але ОСОБА_4 вибіг з магазину, а інший хлопець в свою чергу теж схопив ящик та вибіг слідом за ним.
При цьому їй /свідкові/ видалось, що ці хлопці діяли не окремо один від одного, але - разом у групі.
Далі свідок зазначила, що після того вона злякалась, зачинила магазин та викликала охоронців, які викликали поліцію.
Ці покази свідка є послідовними, про наявність в свідка підстав оговорювати обвинуваченого матеріали справи не свідчать та захист на наявність таких підстав не посилається.
За такого покази цього свідка суд вважає достовірними.

3. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження тієї обставини, що в ночі з 02 на 03 травня 2017 року зайшов до магазину "Фортеця", звідки вилучив ящик з шампанським, не заперечував.
Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд відзначає, що вони узгоджуються поміж собою.
У сукупності вони доводять:
-факт протиправного вилучення майна з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в ніч з 2 на 3 травня 2017 року;
-ту обставину, що таке вилучення було розпочато таємно, але виявлено ОСОБА_9 , яка відповідала за його збереження, незважаючи на це, було продовжене, зокрема, ОСОБА_4 .. Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" за такого вилучення майна з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в ніч з 2 на 3 травня 2017 року слід розцінювати, як відкрите
-ту обставину, що під час вилучення вказаного майна ОСОБА_4 та співучасник діяли узгоджено та, зокрема, ОСОБА_4 під час виконання своєї ролі користувався підтримкою співучасника; до того ж, як ОСОБА_4 , так й співучасник виконували дії щодо безпосереднього вилучення майна. Відповідно до абзацу 2 пункту 24 Постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за такого вилучення майна з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в ніч з 2 на 3 травня 2017 року слід розцінювати, як вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ІІ......Про обсяг та вартість вилученого майна свідчать наступні зібрані у справі та досліджені судом докази.
1. З показів обвинуваченого, свідка ОСОБА_9 та згаданої вище інформації, що була отримана внаслідок відеоспостереження вбачається, що за встановлених вище обставин було вилучено дві коробки з ігристим вином "Morengo".

2. Ці ж докази, а також залучені до матеріалів справи протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне парвопорушення (або таке, що готується) від 03 травня 2017 року, складеного безпосередньо після вчинення злочину (о 03 годині 30 хвилин) та копії видаткових накладних № 4995/4957 від 28 лютого 2017 року та № 10898/11754 від 27 квітня 2017 року підтверджують, що у такий спосіб були вилучені одна коробка з ігристим вином марки "Morengo ROZE" за ціною 53,82 грн. за 1 пляшку загальною вартістю 322,92 грн. та одна коробку з шістьма пляшками ігристого вина марки "Morengo EXTRABRUD" за ціною 76,08 грн. за 1 пляшку загальною вартістю 456,48 грн..

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

ІІІ......З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 6-04052017/48001 та копії вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 08 лютого 2017 року вбачається, що раніше ОСОБА_4 засуджувався за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 187 Кримінального Кодексу України, судимість за вчинення цього злочину не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Мотиви неврахування окремих доказів.
1. Під час судового розгляду кримінального провадження державним обвинуваченням на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , окрім наведених вище доказів, надані також:

-протокол огляду місця події - ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_2 , під час якого вилучені пусті пляшки від ігристого вина "Morengo"

-протокол огляду вказаних пляшок;

-висновок експерта № 572 від 23 травня 2017 року, з якого вбачається, що на вилучених за вказаних обставин пляшках був виявлений відбиток ділянки долоні лівої руки обвинуваченого.

Але матеріали справи не містять жодних доказів того, що вказана ділянка місцевості, так саме, як й вилучені під час її огляду предмети, мають відношення до злочину, що є предметом розгляду в межах цієї справи.

За такого підстави вважати, що ці докази є належними, наразі є відсутніми.

Отже, підстави обґрунтовувати висновки суду на вказаних доказах є відсутніми.

2. Під час судового розгляду кримінального провадження державним обвинуваченням на підтвердження вини ОСОБА_4 , окрім наведених доказів, наданий протокол огляду місця події - магазину "Фортеця"

Але відомості, що містяться у вказаному протоколі, не свідчать про жодну обставину вчинення кримінального правопорушення.

За такого підстави обґрунтовувати висновки суду на вказаному доказі є відсутніми.

3. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечуючи того факту, що вилучив одну коробку ігристого вина "Morengo" з магазину "Фортеця", стверджував, ніби до того магазину зайшов сам, рішення про вилучення вина також приймав сам, про дії іншого хлопця та долю іншої вилученої коробки йому нічого невідомо.

Але ці покази обвинуваченого спростовуються доказами, що були докладено наведені та проаналізованими вище та є об`єктивними.

За такого суд вважає покази обвинуваченого в частині, що аналізується, такими, що не відповідають дійсності, а факт їх надання - нічим іншим, як спробою уникнути відповідальності за скоєне. За такого ці покази не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

Спростування позиції захисту.
Захист стверджував, що докази на підтвердження вини ОСОБА_4 , які у своїй сукупності є достатніми для його звинувачення, наразі є відсутніми.

Проте, з такими твердженнями погодитись неможливо, адже вина ОСОБА_4 підтверджується наведеними вище належними, допустимим та достовірними доказами.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення ним злочину у неповнолітньому віці.
Інших обставин, що пом`якшують його покарання, під час судового розгляду встановлено не було.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду встановлено не було.
За такого ці обставини суд вважає відсутніми.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись приписами статей 65 - 67, 103 Кримінального Кодексу України, враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його вік, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи. При цьому суд виходе з санкції частини 2 статті 186 Кримінального Кодексу України та положень Загальної частини цього Кодексу.

І......Аналіз обставин, що впливають на призначення покарання ОСОБА_4 , призводить до такого.

1. Оцінюючи ступень тяжкості вчиненого злочину, суд враховує, що в цьому випадку обвинуваченими був вчинений тяжкий злочин.

При цьому враховуючи кількість викраденого, а також те, що під час судового розгляду, надаючи неправдиві покази, обвинувачений діяв недобросовісно, підстави вважати, що вчинений злочин є проявом дитячих пустощів в суду відсутні.

2. Оцінюючи відомості про особу винного (з урахуванням вимог статті 103 Кримінального Кодексу України) суд враховує таке.

З матеріалів досудової доповіді, а також інших матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений виховувався у неповній сім`ї батьком.

Згідно матеріалів, отриманих з ЗОШ № 25 він має середній рівень знань, на знаяттях працював в міру своїх можливостей. За характером - товариський, веселий, добрий, комунікабельний, спокійний.

На обліках в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні він не перебуває, проте 20.01.2016 року та 30.03.2017 року доставлявся працівниками поліції до нарколога та йому встановлювався діагноз: гостра інтоксікація внаслідок вживання алкоголю, каннабіноїдів та амфетамінів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 206 від 20 червня 2017 року він має наступні психологічні особливості: інтелект в межах норми, вразливий, ранимий, має нарцисичні риси, схильний до соматизації конфлікту, емоційно нестабільний. Провідний мотив - уникнення неуспіху, прагнення до соціальної активності. При цьому експертами відзначено, що для нього характерним є суперечлива спрямованість мотивів; мотивація досягнення стикається із тою ж мірою вираженою мотивацією уникнення невдачі.

Згідно висновку психологічного обстеження, що було проведено 13 вересня 2017 року психологом сектору ювенальної пробації обвинувачений товариський, любить бути в центрі уваги, володіє почуттям гумору, є оптимістом, є рішучим у вчинках, здатним до лідерства, впевненим у собі. При цьому він надає велике значення соціальному успіху, усіма способами домагається суспільного визнання своїх особистих заслуг. ОСОБА_4 шукає нових вражень, задоволення свого невтомного інтересу до життя; жадає пригод, нових вражень.

Спеціалістами Миколаївського міського ЦСССДМ ОСОБА_4 характеризується, як хлопець, схильний до вчинення конфліктних ситуацій та потрапляння під вплив сумлінних компаній.

Наведене доводить, що в цьому випадку вчинення ОСОБА_4 злочину є наслідком його ставлення до життя, яке полягає у одночасному прагненні соціального визнання та уникнення невдачі, що природно призводить до прагнення легкого успіху у суспільстві, який є можливим лише шляхом вчинення авантюрних або сумнівних із точку зору законності чи злочинних дій.

Оцінюючи наведене у сукупності, суд вважає, що в цьому випадку вчинений ОСОБА_4 злочин є проявом його ставлення до життя, яке ґрунтується на уникненні труднощів соціально-корисливої праці.

Таке свідчить про порівняно незначну суспільну небезпеку його особи.

ІІ......Оцінюючи встановлені судом обставини, що впливають на призначення покарання обвинуваченому, у їх сукупності, суд доходе такого.

1. Визначаючи вид покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що передбачені у статті 69 Кримінального Кодексу України підстави для застосування виду покарання, що є більш м`яким, ніж передбачено у санкції відповідної статті, а саме - наявність двох або більше обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого - в цьому випадку є відсутніми.

Отже, обвинуваченому слід призначити покарання з числа передбачених санкцією частини 2 статті 186 Кримінального Кодексу України.

При цьому санкція частини 2 статті 186 Кримінального Кодексу України передбачає один вид покарання - позбавлення волі на певний строк.

Отже, відносно обвинуваченого слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.
2. Під час визначення міри покарання, яку слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що санкція частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі у межах від 4 до 6 років.

При цьому судом встановлена одна обставина, що пом`якшує його покарання, а також - обставина, що свідчить про порівняно незначну суспільну небезпеку його особи.

За такого суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що є наближеним до мінімального з числа передбачених законом.

3. При цьому на підставі статті 71 Кримінального Кодексу України до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 08 лютого 2017 року.

При цьому суд враховує, що злочини, за які обвинувачений є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва, також є природним проявом ставлення обвинуваченого до життя, яке повною мірою враховується під час ухвалення цього вироку.

4. Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 104, 75 Кримінального Кодексу України, суд враховує таке.

В цьому випадку ОСОБА_4 вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 08 лютого 2017 року.

При цьому у частині 4 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» /в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року/ зазначено, що : «частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК , у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК . У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.»

Отже, в цьому випадку звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання є неприпустимим.

Вирішення питання про порядок обчислення строку покарання та запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
1. Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

2. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 від 05 травня 2017 року відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2017 року.

В подальшому строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - до 11 грудня 2017 року включно.

В зв`язку із тим, що відносно нього обирається міра покарання у вигляді позбавлення волі, до набрання вироком чинності обраний відносно нього запобіжний захід слід залишити попереднім - тримання під вартою.

3. При цьому у строк відбуття покарання ОСОБА_4 на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України слід зарахувати період його попереднього ув`язнення.

Вирішуючи питання про порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, суд враховує, що протягом застосування до ОСОБА_4 попереднього ув`язнення такий порядок змінювався.

Так, ОСОБА_4 був затриманий 04 травня 2017 року, редакція частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України, що діяла на той період, передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набув чинності Закон України № 2046-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", який передбачає, що: " Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день..."

Наведене доводить, що вказані норми регулювали не статус осіб, відносно яких застосоване попереднє ув`язнення, але - лише порядок зарахування строку перебування особи у відповідному статусі у строк покарання протягом відповідного періоду.

Так:

-протягом періоду з 04 травня 2017 року до 20 червня 2017 року цей строк мав зараховуватись з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-протягом періоду з 21 червня 2017 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі

При цьому оскільки з 21 червня 2017 року діє порядок, що, у разі засудження є менш сприятливий, він відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального Кодексу України не може бути розповсюдженим на період, що тривав до запровадження такого порядку.

При цьому суд враховує, що після 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення обвинуваченого триває, станом на 20 червня 2017 року не було закінченим.

Отже, правові підстави для розповсюдження раніше діючого порядку на період попереднього ув`язнення обвинуваченого, що тривав після 21 червня 2017 року, є відсутніми.

Таке доводить, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 слід зарахувати таким чином:

-період з 26 травня 2016 року до 20 червня 2017 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-період з 21 червня 2017 року до моменту набрання цим вироком чинності - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вирішення питання про розподіл судових витрат.
Матеріали справи свідчать, що за проведення експертного дослідження, за наслідками якого був складений висновок № 572 від 23 травня 2017 року, необхідно сплатити 1.237 грн.

Але, як доведено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що вказаний висновок має відношення до матеріалів цього кримінального провадження.

За такого передбачені у статті 124 КПК України підстави для стягнення цієї суми з обвинуваченого є відсутніми.

Вирішення питання про долю речових доказів.
Речові докази у справі - 2 порожні пляшки та папілярний слід ділянки лівої долоні руки ОСОБА_4 , як предмети, що не мають цінності, на підставі пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України слід знищити.

Вирішення цивільного позову.
Під час розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 , у якому просив про стягнення з нього 779 грн. 40 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому злочином.

Вирішуючи ці вимоги, суд доходе такого.
Відповідно до частини 1 статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому:

?шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /частина 1 статті 1166 ЦК України/;

?відшкодуванню підлягають втрати, які особа зазнала в зв`язку із втратою належної їй речі /частина 1 статті 22 ЦК України/

Отже, вимоги в частині відшкодування встановленої під час розгляду цієї справи вартості втраченого потерпілою майна у сумі 779 грн. 40 коп. в цьому випадку підлягають повному задоволенню.
Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до цього покарання не відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 08 лютого 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

На підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , а саме:

-період з 04 травня 2017 року до 20 червня 2017 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-період з 21 червня 2017 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити попереднім - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 779 /сімсот сімдесят дев`ять/ грн. 40 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

У стягненні з ОСОБА_4 витрат на проведення експертизи - відмовити.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_13 =

08.12.2017