Справа № 180/376/16-к
Номер провадження 1-кп/184/16/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міськмй суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду в м. Покров судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000046 від 23.01.2016 року відносно обвинувачених:

? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, н/л дітей на утриманні не має, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.12.2004 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

-27.11.2007 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-15.02.2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2007 року і до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, 13.11.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 24 дні.

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

? ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, н/л дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

перекладачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпіла ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

22 січня 2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. в м. Марганці Дніпропетровської області ОСОБА_5 перебував на АДРЕСА_5 , в якому проживає раніше незнайома з ним ОСОБА_11 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, про що він повідомив ОСОБА_6 , який знаходився там же разом з ОСОБА_5 , запропонувавши вчинити вказаний злочин. Отримавши згоду ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вступив, таким чином, з ним у попередню змову з метою вчинення крадіжки майна у господарки вищезазначеного домоволодіння.

В цей же день приблизно о 22 год. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його у свою власність, діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_6 , шляхом пошкодження навісного замка хвіртки проникли на територію домоволодіння, де, підійшовши до літньої кухні, розташованої на подвір`ї вказаного будинку, шляхом пошкодження замка дверей, проникли до кухні, звідки таємно викрали металеву арматуру масою 56 кілограм, вартістю 1 грн. 90 коп. за один кілограм, загальною вартістю 106 грн. 40 коп. Після чого, шляхом пошкодження дверей підвалу, розташованого у дворі вказаного дома біля літньої кухні, проникли до підвалу, звідки таємно викрали картоплю, що знаходилась в ящиках, масою 60 кілограм, вартістю 6 грн. 50 коп. за один кілограм, загальною вартістю 390 грн., та консервацію у кількості 4 банок ємкістю 1 літр та 2 банки ємкістю 0,5 літра, які матеріальної цінності не представляють, що належать ОСОБА_11 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 496 грн. 40 коп..

Після цього, ОСОБА_5 покинув разом з ОСОБА_6 місце вчинення злочину, сховавши викрадене майно на території кладовища, розташованого неподалік від домоволодіння потерпілої, таким чином, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 22 січня 2016 року приблизно о 22 год. 20 хв. ОСОБА_5 після скоєння вищезазначеної крадіжки майна ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_6 , достовірно знаючи, що у будинку знаходиться ОСОБА_11 , яка є літньою жінкою та не зможе вчинити опору, маючи раптово виниклий злочинний умисел на відкрите заволодіння майном групою осіб, поєднане з проникненням у житло, запропонував ОСОБА_6 , який знаходився там же, вчинити вказаний злочин. Отримавши згоду ОСОБА_6 , він вступив, таким чином, у попередню змову з метою заволодіння майном господарки вищезазначеного домоволодіння.

В цей же день та час, з метою реалізації спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, за попереднього змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з житловим будинком, розташованим на території домоволодіння АДРЕСА_6 , шляхом відтискання віконної рами проник до приміщення житлового будинку, де зсередини відчинив вхідні двері, надавши тим самим можливість ОСОБА_6 проникнути всередину приміщення.

Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , усвідомлюючи відкритий для потерпілої характер своїх дій, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, заволоділи майном потерпілої, а саме: - мобільним телефоном «Nokia Saly Elіson» W2016», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №70/34-297 від 17.02.2016 року - 333 грн. 33 коп.; - нагрудною медаллю «Ветеран війни. Учасник бойових дій», матеріальної цінності не представляє; - орденом «За мужність» 3-го ступеня № 230426, матеріальної цінності не представляє; - нагрудною ювілейною медаллю «65 років перемоги у Великій вітчизняній війні 1941-1945р.р.», матеріальної цінності не представляє; - 2 альбомами з марками, матеріальної цінності не представляють; - дерев`яної картинкою з зображенням тварин, матеріальної цінності не представляє, що належить ОСОБА_11 , чим спричинили останній матеріальну шкоду в сумі 333 грн. 33 коп.

Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 покинули місце вчинення злочину, розділивши між собою частину майна, яким вони заволоділи, розпорядившись таким чином на власний розсуд.

22 січня 2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. в м. Марганці Дніпропетровської області ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 перебував на АДРЕСА_5 , в якому проживає раніше незнайома з ним ОСОБА_11 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, про що він повідомив ОСОБА_6 , запропонувавши вчинити вказаний злочин. Надавши згоду, ОСОБА_6 вступив, таким чином, у попередню змову з метою вчинення крадіжки майна у господарки вищезазначеного домоволодіння.

В цей же день приблизно о 22 год. ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його у свою власність, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_6 , шляхом пошкодження навісного замка хвіртки проникли на територію домоволодіння, де, підійшовши до літньої кухні, розташованої на подвір`ї вказаного будинку, шляхом пошкодження замка дверей, проникли до кухні, звідки таємно викрали металеву арматуру масою 56 кілограм, вартістю 1 грн. 90 коп. за один кілограм, загальною вартістю 106 грн. 40 коп. Після чого, шляхом пошкодження дверей підвалу, розташованого у дворі вказаного дома біля літньої кухні, проникли до підвалу, звідки таємно викрали картоплю, що знаходилась в ящиках, масою 60 кілограм, вартістю 6 грн. 50 коп. за один кілограм, загальною вартістю 390 грн., та консервацію у кількості 4 банки ємкістю 1 літр та 2 банки ємкістю 0,5 літра, які матеріальної цінності не представляють, що належать ОСОБА_11 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 496 грн. 40 коп.

Після цього, ОСОБА_6 покинув разом з ОСОБА_5 місце вчинення злочину, сховавши викрадене майно на території кладовища, розташованого неподалік від домоволодіння потерпілої, таким чином, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 після скоєння вищезазначеної крадіжки майна ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_5 22 січня 2016 року приблизно о 22 год. 20 хв. знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_6 . ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що у будинку знаходиться ОСОБА_11 , яка є літньою жінкою та не зможе вчинити опору, маючи раптово виниклий злочинний умисел на відкрите заволодіння майном групою осіб, поєднане з проникненням у житло, запропонував ОСОБА_6 , який знаходився там же, вчинити вказаний злочин. Надавши згоду, ОСОБА_6 вступив, таким чином, у попередню змову з ОСОБА_5 , з метою заволодіння майном господарки вищезазначеного домоволодіння.

В той же день та час, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 перебував поруч з житловим будинком, розташованим на території домоволодіння АДРЕСА_6 , де ОСОБА_5 шляхом відтискання віконної рами проник до приміщення вказаного житлового будинку, після чого зсередини відчинив вхідні двері, надавши тим самим можливість ОСОБА_6 проникнути всередину приміщення.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_6 , виходячи за рамки попередньої домовленості з ОСОБА_5 , діючи раптово та не очікувано для потерпілої ОСОБА_11 , яка знаходилась у приміщенні, з метою подолання опору потерпілої застосував до останньої фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я, що виразилося у нанесенні ОСОБА_6 удару кулаком руки в обличчя ОСОБА_11 , від якого вона впала на підлогу, спричинивши останній, згідно висновку судово-медичної експертизи №52-Е від 12.02.2016 року - закриту черепно-мозкову травму, а саме: синці на обох повіках правого ока, на обох повіках лівого ока з переходом на перенісся, на правій щоці з переходом на ліву дугу нижньої щелепи та ліву підщелепну область, садна в лівій виличній області, а також струс головного мозку, синці в області правого променево-зап`ясткового суглобу, в області правого колінного суглобу, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , усвідомлюючи відкритий для потерпілої характер своїх дій, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, заволоділи майном потерпілої, а саме: - мобільним телефоном «Nokia Saly Elisоn» W2016», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 70/34-297 від 17.02.2016 року - 333 грн. 33 коп.; - нагрудною медаллю «Ветеран війни» Учасник бойових дій», матеріальної цінності не представляє; - орденом «За мужність» 3-го ступеня № 230426, матеріальної цінності не представляє; - нагрудною ювілейною медаллю «65 років перемоги у Великій вітчизняній війні 1941-1945р.р.», матеріальної цінності не представляє; - 2 альбомами з марками, матеріальної цінності не представляють; - дерев`яною картинкою з зображенням тварин, матеріальної цінності не представляє, що належить ОСОБА_11 , чим спричинили останній матеріальну шкоду в сумі 333 грн. 33 коп.

Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 покинули місце вчинення злочину, розділивши між собою частину майна, яким вони заволоділи, розпорядившись, таким чином, на власний розсуд.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав та надав суду покази, згідно яких 22 січня 2016 року з 18 до 19 год. перебуваючи у будинку своєї бабусі в м. Марганець йому подзвонив товариш ОСОБА_12 , і запропонував зустрітися. Біля 22 год. того ж дня, вони зустрілися біля міського кладовища, де він побачив гору металу, консервацію та мішок картоплі. Ці речі як ним було з`ясовано у ОСОБА_13 , були викрадені з домоволодіння ОСОБА_11 , яке знаходилось неподалік кладовища, і він в подальшому частиною цих речей розпорядився на власний розсуд. Потім, він разом з ОСОБА_12 , підійшовши до будинку, де мешкає ОСОБА_11 , проникли в нього з метою викрадення речей. В будинку він втратив ОСОБА_12 з поля зору, а потім побачив його біля потерпілої ОСОБА_11 , яка лежала на підлозі і у якої був перебитий ніс. Він допоміг потерпілій піднятися і посадив її на диван та надав допомогу, приклавши до обличчя лід. На його запитання, що трапилось, ОСОБА_12 нічого не відповів. Коли ОСОБА_12 виходив з будинку потерпілої, він в його руках нічого не бачив, ані телевізора, ані марок, нічого. Він взяв з будинку потерпілої дві банки з жиром. Він прийшов до ОСОБА_14 , якому віддав пакет, де, крім двох банок, був ще мобільний телефон, медалі, які він зрозумів, були викрадені з будинку ОСОБА_11 .. Він залишив пакет у останнього і вийшов на вулицю, де незабаром був затриманий працівниками поліції. При проведенні слідчого експерименту, пред`явлення їх до впізнання він заперечень та зауважень слідчому не надавав, захисник при цьому був присутній. В день вчинення кримінального правопорушення він був тверезий. При призначенні йому міри покарання, просить суд його суворо карати.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_6 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що за ст. 185 ч. 3 КК України вину визнає повністю, за ст. 187 ч. 3 КК України не визнає. Надав суду покази, згідно яких 22 січня 2016 року приблизно о 22 год. він зайшов у задній двір домоволодіння ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_6 , де на хвіртці він зірвав замок, відразу підійшов до літньої кухні, куди проник, звідки взяв метал, а потім у погребі - картоплю, консервацію, відніс все це на кладовище, яке розташоване біля будинку. Після чого повернувся, заліз до будинку потерпілої, в шафах знайшов медалі, мобільний телефон, все викрав та відніс на кладовище. Подзвонив товаришу ОСОБА_15 , щоб він допоміг йому віднести речі. Незабаром прийшов ОСОБА_16 , запитав, навіщо він заліз до будинку ОСОБА_11 . Він знову сам повернувся до будинку потерпілої, взяв стакан і, коли виходив з кімнати, зіткнувся з потерпілою головами, від чого вона впала на підлогу. Він з ОСОБА_17 , який також зайшов до будинку, допомогли потерпілій піднятись. Він взяв собі медалі, марки, заховав їх при собі і вийшов з будинку. На наступний день він відніс марки до ОСОБА_18 додому, показав йому марки, запропонував подивитись. Коли він вийшов з квартири ОСОБА_14 , до нього зайшов ОСОБА_16 з пакетом, який він йому дав. В пакеті були медалі, банки. Незабаром його затримали працівники поліції. До будинку заліз через хвіртку, зсередини відкрив вхідні двері. З потерпілою він зіткнувся з-за необережності, він не реагував на зауваження потерпілої. Він не бив ОСОБА_11 руками і ногами. Потерпіла вдарила його милицею. Телевізора він не брав. З будинку ОСОБА_11 він вийшов з ОСОБА_17 , дійшли до кладовища, де розійшлись. Розмови з ОСОБА_17 про спільну крадіжку взагалі не було.

Крім того, в судовому засіданні допитані потерпіла та свідки, які були заявлені як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Так, потерпіла ОСОБА_11 надала суду покази про те, що 22 січня 2016 року ввечері вона знаходилась вдома в будинку АДРЕСА_6 , сиділа на ліжку і дивилась телевізор. Почула шурхіт в кімнаті, через хвіртку до будинку хтось заліз. Вона побачила, що це були дві особи, як з`ясувалось пізніше це були раніше їй невідомі ОСОБА_6 і ОСОБА_5 . Вона їх чітко бачила у будинку, але раніше до цього не знала. Хтось з них вдарив її в обличчя, вона впала на підлогу, вдарила його милицею, яку тримала в руці, потім їй хтось з них допоміг піднятись, посадив на ліжко, прикладав лід. В її будинку перебувало двоє осіб, які щось шукали, залізли до холодильника. На наступний день були викликані працівники поліції і тоді було з`ясовано, що вкрадено з її будинку. Цивільний позов вона не заявляла, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених немає. Відносно міри покарання просить його призначити відповідно до закону.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надав покази про те, що він є сином потерпілої ОСОБА_11 . Очевидцем події він не був. Після того, що трапилось, мати ОСОБА_11 йому подзвонила і повідомила про злочин. Він приїхав до неї додому і побачив, що мати була побита, вся в крові. Розповіла йому, що до її будинку залізли два хлопці, один з яких вдарив її, від чого вона впала. Один з них в коричневій куртці допоміг їй піднятись, приклали до обличчя лід. З житлового будинку матері були викрадено майно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав покази про те, що він знає ОСОБА_6 , вони вчились разом. Взимку 2016 року ОСОБА_6 проживав у нього вдома. Він мешкає з дружиною та дітьми. ОСОБА_6 працював, вдома знаходився тільки ввечері чи вночі. 22 січня 2016 року він ОСОБА_20 не бачив, але 23 січня 2016 року зранку у нього вдома з`явився мішок картоплі, консервація, які приніс ОСОБА_20 . Потім того ж дня, приїхали працівники поліції, які все це вилучили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надала покази про те, що вранці 23 січня 2016 року вона бачила свою сусідку ОСОБА_11 , яка розповіла, що до її будинку проникли невідомі, які побили її та обікрали. ОСОБА_6 і ОСОБА_5 вона не знає. Про злочин дізналась зі слів ОСОБА_11 , сама нікого не бачила. Обличчя у ОСОБА_11 було побите. Вона дзвонила сину потерпілої і до поліції. У ОСОБА_11 вкрали телефон, а також продукти харчування, марки, медалі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав покази про те, що о 10.30 годині 23 січня 2016 року до нього додому прийшов ОСОБА_6 , показав марки і пішов. Через п`ять хвилин зайшов ОСОБА_5 , показав три медалі АТО і мобільний телефон, він подивився. ОСОБА_5 сказав, що пізніше прийде і пішов, залишив пакет з речами і більше не повернувся. Працівники поліції приїхали через 40 хвилин до нього додому, вилучили даний пакет. Гроші він обвинуваченим не давав, чому вони не повернулись, він не знає. Працівникам поліції він казав, що був і ОСОБА_6 . В пакеті були ще дві банки з смальцем. Потім йому стало відомо про те, що вказані речі, які принесли до нього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були ними викрадені.

Аналізуючи показання потерпілої, свідків, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього судового слідства. Крім того, показання потерпілої, свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме, протоколами огляду місця події, протоколом огляду предметів, протоколом пред`явлення особи та предметів для впізнання, постановою про визнання речових доказів, які в свою чергу свідчать про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм діянь.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185 КК, ч.3 ст.186 КК та обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України підтверджується також сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
-протоколом огляду місця події та фото таблицями від 23.01.2016 року (а.с.11-16 т.4), в ході якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_6 потерпілої ОСОБА_11 та прилеглої території, де було вчинено кримінальне правопорушення;

-актом судово-медичного обстеження №24 від 25.01.2016 року ОСОБА_11 (а.с. 17-18 т.4) доведено, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме - синці на обох повіках правого ока, на обох повіках лівого ока з переходом на перенісся, на правій щоці з переходом на ліву дугу нижньої щелепи та ліву підщелепну область, а також струс головного мозку, синці в області правого променево-зап`ясткового суглобу, в області правого колінного суглобу, садна в лівій виличній області, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день);

-протоколом огляду місця події та фото таблицями від 23.01.2016 року (а.с. 20-24 т.4) території приміщення ремонтної майстерні, розміщеної за адресою: АДРЕСА_7 , в ході якого були вилучені речі та предмети, належні потерпілій ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон, нагрудні знаки та скляні банки;

-протоколом огляду предметів та фото таблицями від 23.01.2016 року (а.с. 26-29 т.4), а саме: чотири літрові банки з консервацією, два чоловічі чоботи чорного кольору розміру №44, поліетиленовий мішок білого кольору з картоплею вагою 60 кг, які були виявлені в квартирі АДРЕСА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблицею від 23.01.2016 року (а.с. 30-32 т.4) доведено, що потерпіла ОСОБА_11 під №2 по голосу впізнала ОСОБА_6 , який 22.01.2016 року приблизно о 22.00 годині проник до її житла та, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволодів майном потерпілої;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблицею від 23.01.2016 року (а.с. 33-35 т.4) доведено, що потерпіла ОСОБА_11 під №4 впізнала ОСОБА_5 , який 22.01.2016 року приблизно о 22.00 годині проник до її житла та, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволодів майном потерпілої;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею від 23.01.2016 року (а.с. 37-39 т.4) доведено, що потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй речей під №2 впізнала належний їй нагрудний знак «Ветеран війни»;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею від 23.01.2016 року (а.с. 40-43 т.4) доведено, що потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй речей під №3 впізнала належний їй мобільний телефон марки «Nokia Saly Elisоn» НОМЕР_1 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 24.01.2016 року (а.с. 49-50 т.4) доведено, що ОСОБА_6 на території домоволодіння АДРЕСА_6 показав і розповів обставини вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_11 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 24.01.2016 року (а.с. 51-52 т.4) доведено, що ОСОБА_5 на території домоволодіння АДРЕСА_6 показав і розповів обставини вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду місця події від 24.01.2016 року (а.с. 54 т.4) доведено, що в ході слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 були виявлені та вилучені речі, а саме посвідчення, картина, арматура, які належать потерпілій ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду документу від 24.01.2016 року, а саме двох альбомів з марками, які добровільно надав для огляду свідок ОСОБА_18 (а.с. 60 т.4);

-висновком судово-товарознавчої експертизи №70/34-297 від 17.02.2016 року та фото таблицями (а.с. 62-65 т.4) доведено, що ринкова вартість мобільного телефону «Nokia W2016 Saly Elisоn» станом на 22.01.2016 року складає 333, 33грн.;

-висновком судово-медичної експертизи № 52-Е від 12.02.2016 року (а.с. 67-68 т.4) доведено, що при обстеженні ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме - синці на обох повіках правого ока, на обох повіках лівого ока з переходом на перенісся, на правій щоці з переходом на ліву дугу нижньої щелепи та ліву підщелепну область, садна в лівій виличній області, а також струс головного мозку, синці в області правого променево-зап`ясткового суглобу, в області правого колінного суглобу, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі), можливо від ударів кулаками рук.

У судовому засіданні судом було оглянуто відеозапис слідчого експерименту від 24.01.2016 року, який відбувався на території домоволодіння АДРЕСА_6 за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , під час якого останній, у присутності понятих, захисника розповів та показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 23 січня 2016 року, а саме яким чином він проник до житлового будинку та інших приміщень на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 , яким чином штовхнув потерпілу та заволодів належним їй майном.
У судовому засіданні судом було оглянуто відеозапис слідчого експерименту від 24.01.2016 року, який відбувався на території домоволодіння АДРЕСА_6 за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , під час якого останній, у присутності понятих, захисника розповів та показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 23 січня 2016 року, а саме яким чином він проник до житлового будинку та інших приміщень на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 та яким чином заволодів належним їй майном.
Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.12 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.13 року у справі «Вєренцов проти України»).

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, колегія суддів визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості у колегії суддів не викликають.

Показам обвинуваченого ОСОБА_5 щодо того, що він лише скористався викраденим майном, але фактично не приймав участі у викраденні майна з домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 колегія суддів надає критичну оцінку, оскільки вказані покази цілком спростовуються встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, зокрема, показами допитаної потерпілої, показами свідків, протоколом проведеного слідчого експерименту як за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , так само і за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , протоколами прод`явлення речей для впізнання, матеріалами справи в їх сукупності.

Колегія суддів також дає критичну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_6 , висловлені ним в судовому засіданні щодо невизнання своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, за ч.3 ст.187 КК України, оскільки ні обвинувачений, ні його захисник не спростували фактичні обставини встановлені у справі не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

Зазначена позиція обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: показами потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні підтвердила факт заволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належних їй речей з її будинку АДРЕСА_6 та факт нанесення їй тілесних ушкоджень, після того як вона зробила зауваження сторонім особам, щодо протиправності їх дій; показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні підтвердив про обставини вчинення злочину відносно його матері ОСОБА_11 , вчиненого збоку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що були повідомлені йому потерпілою; показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні підтвердив щодо наявності за його місцем проживання продуктів харчування, які належали тимчасово там проживаючому ОСОБА_6 та які в подальшому були вилучені працівниками поліції; показами свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні підтвердила, що вранці 23 січня 2016 року вона бачила свою сусідку ОСОБА_11 , обличчя якої було побите та з її слів дізналася про вчинення злочину відносно неї і заволодіння належним їй майном, а саме телефоном, продуктами харчування, марками, медалями; показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні підтвердив, що 23 січня 2016 року до нього додому приходив ОСОБА_6 , який показав марки і пішов, а через декілька хвилин зайшов ОСОБА_5 , який залишив йому три медалі АТО, мобільний телефон та продукти харчування, які були в пакеті, які в подальшому були вилучені працівниками поліції; протоколом огляду місця події та фото таблицями, а саме домоволодіння АДРЕСА_6 ; протоколом огляду місця події та фото таблицями, а саме приміщення майстерні по АДРЕСА_7 , в ході якого були вилучені мобільний телефон, нагрудні знаки та скляні банки; протоколом огляду предметів та фото таблицями, зокрема банок з консервацією, мішка з картоплею, які були виявлені в квартирі АДРЕСА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 , як особу, який відносно неї вчинив злочин та заволодів майном потерпілої; протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею, де потерпіла ОСОБА_11 впізнала належний їй нагрудний знак «Ветеран війни»; протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею, де потерпіла ОСОБА_11 впізнала належний їй мобільний телефон марки «Nokia Saly Elisоn»; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , де останній показав місце вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_11 та обставини його вчинення і заволодіння належним потерпілій майном; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , де останній показав місце вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_11 та обставини його вчинення саме з ОСОБА_6 та заволодіння належним потерпілій майном; протоколом огляду місця події, де в ході слідчого експерименту були виявлені та вилучені посвідчення, картина, арматура, які належать потерпілій ОСОБА_11 ; протоколом огляду документу, а саме двох альбомів з марками, вилученими у ОСОБА_18 ; висновком судово-товарознавчої експертизи, яким встановлена вартість викраденого мобільного телефону «Nokia»; висновком судово-медичної експертизи, згідно до якого при обстеженні потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження, заподіяні їй збоку ОСОБА_6 , матеріалами справи в їх сукупності.

Безпідставними суд вважає твердження обвинуваченого стосовно тих обставин, що він потерпілій ОСОБА_11 в момент вчинення злочину не заподіював тілесні ушкодження, а вони утворилися від його випадкового зіткнення з потерпілою, оскільки це не відповідає обставинам справи виходячи з наступного. По-перше, потерпіла ОСОБА_11 надала суду покази про те, що їй було заподіяно удар в область обличчя або ОСОБА_6 , або ОСОБА_22 . По-друге, обвинувачений ОСОБА_22 надав суду покази про те, що він потерпілій ударів не спричиняв, а лише допоміг їй піднятися з підлоги, що свідчить про їх заподіяння збоку ОСОБА_6 . По-третє, характер отриманих потерпілою тілесних ушкоджень відповідно до проведеної судово медичної експертизи (закрита черепно-мозкова травма, синці на обох повіках правого ока, на обох повіках лівого ока з переходом на перенісся, на правій щоці з переходом на ліву дугу нижньої щелепи та ліву підщелепну область, садна в лівій виличній області, струс головного мозку, синці в області правого променево-зап`ясткового суглобу, в області правого колінного суглобу) свідчить про те, що вони утворилися від ударної дії тупого твердого предмету або при ударах о такий предмет, можливо від ударів кулаками рук. По четверте, оглядом в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що на його обличчі будь які садни та синці від можливого зіткнення з потерпілою ОСОБА_11 відсутні, що цілком в сукупності спростовує його доводи.

Не заслуговують судом уваги і доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , висловлені ним в останньому судовому засіданні щодо вчинення ним кримінального правопорушення одноособово, а не за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_5 , оскільки вказані доводи спростовуються показами самого обвинуваченого, даними ним в судовому засіданні, стабільними показами потерпілої ОСОБА_11 , показами обвинуваченого ОСОБА_5 , протоколами проведених слідчих експериментів, матеріалами справи в їх сукупності.

Колегія суддів вважає обрану позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника як спосіб захисту, передбачений законом з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав покази щодо застосування до нього методів фізичного насилля та психологічного тиску збоку працівників поліції Марганецького ВП, але зазначив, що цей тиск жодним чином не вплинув на його покази, щодо невизнання вину у розбої, які він надавав, як на досудовому розслідуванні, так і в подальшому в суді. З метою перевірки доводів обвинуваченого ухвалою колегії суддів Орджонікідзевського міського суду від 18 січня 2018 року доручено прокурору Дніпропетровської області проведення відповідної перевірки.

Відповідно до повідомлення прокуратури Дніпропетровської області, яке надійшло до Орджонікідзевського міського суду 21 лютого 2018 року, за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та проведення досудового розслідування 05.02.2018 року доручено Нікопольському відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області.

Таким чином, колегію суддів виконані вимоги ст.ст. 206, 333 КПК України та проведення вищевказаного досудового розслідування не пов`язане з розглядом вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування до нього методів фізичного насилля та психологічного тиску збоку працівників поліції Марганецького ВП ніяким чином не пов`язані з наданими ним показами, як на досудовому слідстві, так і під час проведення судового розгляду по справі, а також з проведенням жодних слідчих дій за участю обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування, які б ставили під сумнів належність та допустимість доказів, отриманих під час досудового розслідування.

Колегія суддів, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у сховище та інше приміщення; ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно.

Колегія суддів, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у сховище та інше приміщення; ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України судом не встановлено, оскільки покази ОСОБА_5 надані ним в судовому засіданні, не відповідають обставинам справи і не підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, а вислів про щире каяття у скоєному є лише спробою пристосування з метою пом`якшення покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно до ст. 67 ч. 1 п. 6 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, повне визнання обвинуваченим своєї вини, мотиви, що спонукали його до вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває, але був раніше судимий та вчинив злочин в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, а тому колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно до ст. 67 ч. 1 п. 6 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.185 КК України та фактичне невизнання вини за ч.3 ст.187 КК України, мотиви, що спонукали його до вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України в розмірі, наближеному до мінімального, у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

23.01.2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 затримані в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою Марганецького міського суду від 25.01.2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

06.04.2017 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт. 22.11.2017 року відносно ОСОБА_5 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України. Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України і на підставі цих законів призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.186 КК України - у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати, починаючи з дня набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.

Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання з 23 січня 2016 року до 06 квітня 2017 року включно.
Визнати ОСОБА_6 винуватим за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України і на підставі цих законів призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати, починаючи з моменту його затримання з 23 січня 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23 січня 2016 року до 20 червня 2017 року включно.

Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 736 грн. 56 коп.

Речові докази по справі: - мобільний телефон «Nokia Saly Elisоn» W2016» з коробкою, нагрудна медаль «Ветеран війни. Учасник бойових дій», орден «За мужність» 3-го ступеня №230426, 2 банки ємністю 0,5 л з жиром, мішок картоплі вагою 60 кг, 4 літрових банки з консервацією, посвідчення до нагрудної ювілейної медалі «65 років перемоги у Великій вітчизняній війні 1941-1945р.р.», дерев`яна картина з зображенням тварин, металева арматура масою 56 кг., 2 альбоми з марками (а.с. 69-70 т.4) залишити потерпілій ОСОБА_11 та її сину ОСОБА_19 після набрання вироком законної сили; - 3 сліди пальців рук, слід рукавиці (а.с. 69-70 т.4) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1