Номер провадження 11-кп/788/124/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 592/10538/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишено без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року, вказане клопотання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення умисних тяжких злочинів та не відноситься до кола осіб, визначених ст.ст.1,4 Закону України «Про амністію у 2016 році», вказавши до того ж, що питання застосування амністії з урахуванням вимог ч.6 ст.9 КПК України та положень ст.ст.537, 539 КПК України вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а державна установа «Сумський слідчий ізолятор», в якій перебуває засуджений ОСОБА_7 не є місцем відбування покарання.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, та застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись при цьому на те, що є особою, яка відбуває покарання, а в Сумському слідчому ізоляторі, який знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває, оскільки рішення про його розподіл в місця відбування покарання не прийнято.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року амністія застосовується на підставі ст.92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Положеннями статей 1 - 8 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено підстави для застосування амністії, тобто повного або часткового звільнення особи від відбування покарання.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що, залишаючи без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції по суті ухвалив вірне судове рішення.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та особової справи, ОСОБА_7 вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року засуджений за ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі, який ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року залишений без змін.

В обгрунтування свого права на застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» засуджений ОСОБА_7 посилався на те, що має матір похилого віку, який виповнилося 67 років та він у неї один.

Однак, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк на підставі п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають, зокрема особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку, або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних осіб, а тому до засудженого ОСОБА_7 з цієї підстави амністія не може бути застосована.

Будь-які інші відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_7 відноситься до категорії осіб щодо яких застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році» в матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином дослідивши всі обставини, прийшов вірного висновку, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка відбуває покарання за вчинення умисних тяжких злочинів не відноситься до кола осіб, визначених ст.ст.1, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», а отже не підпадає під дію цього Закону, а тому наведені засудженим ОСОБА_7 в апеляційній скарзі доводи не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.