Справа № 308/1749/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах потерпілого - гр.Індії ОСОБА_3 , на дії (бездіяльність) слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_2 , який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах потерпілого - гр.Індії ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі вказаною скаргою, мотивуючи її тим, що 04.12.2017 року невідомими особами було вчинено замах на підпал автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2005 р.в., н/з НОМЕР_1 , належного його клієнту. Вказана подія була внесена до ЄРДР за №0003375. Після звернення ОСОБА_3 до органів поліції, на місце події виїхала СОГ, де було складено протокол огляду, яким вилучено вказаний автомобіль, так як на ньому були наявні сліди злочину.

Однак, не дивлячись на те, що автомобіль знаходиться в працівників поліції вже два місці, на будь-які звернення потерпілого слідчий не реагує і стверджує, що не може повернути автомобіль, оскільки не проведені всі експертизи. 09.02.2018 року, ним адвокатом ОСОБА_2 , в інтересах клієнта, було подане клопотання слідчому про повернення тимчасово вилученого майна власнику, однак ніякої відповіді ні йому, ні потерпілому не надходило. Таку бездіяльність слідчого щодо неповернення автомобіля потерпілому адвокат вважає неправомірною, а бездіяльність органу поліції при вирішення питання щодо повернення автомобіля, такою, що порушує права його клієнта.

За таких обставин адвокат ОСОБА_2 просить зобов`язати СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області повернути майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2005 р.в., н/з НОМЕР_1 , його законному володільцю - гр.Індії ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, на досудовому провадженні може бути оскаржена - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.
Підтвердження повноважень представника потерпілого закріплені в п.1 ч.3 ст.58, ч.1 ст.50 КПК України, відповідно до яких повноваження представника потерпілого на участь в кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або за дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
З матеріалів скарги вбачається, що така скарга підписана та подана адвокатом ОСОБА_2 , натомість останнім вимоги ст.ст.50, 58 КПК України дотримано не було.На підтвердження своїх повноважень адвокатом ОСОБА_2 додано лише фотокопію договору про надання юридичних послуг від 06.02.2018 року, проте, в порушення вимог КПК України, у матеріалах скарги відсутнє свідоцтво про право назайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 .

Окрім того, на підтвердження права власності (права користування) автомобілем марки «Volkswagen Passat», 2005 р.в., н/з НОМЕР_1 , до матеріалів скарги додано фотокопію технічного паспорту на вказаний транспортний засіб, виданий компетентними органами Великобританції, на англійській мові, та довіреність на право керування транспортним засобом на словацькій мові, без належним чином завіреного перекладу вказаних документів на державну українську мову, що позбавляє можливості встановити чи є гр.Індії ОСОБА_3 законним володільцем вказаного майна.

Частиною 2 статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий судді вважає, що скарга підлягає поверненню скаржнику.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах потерпілого - гр.Індії ОСОБА_3 , на дії (бездіяльність) слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернути скаржнику.
Повернення скарги відповідно до ч.7 ст.304 КПК України не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1