Справа №585/464/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/536/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2017 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
02 лютого 2017 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_7 із клопотанням про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 14 січня 2005 року по 10 лютого 2006 року за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2017 року вказане клопотання задоволено частково, зараховано ОСОБА_7 , засудженому вироком Апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2005 року у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2005 року по 10 січня 2006 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що рішення суду суперечить нормам діючого законодавства, а саме, ст.ст. 51, 63, 64 КК України, відповідно до яких довічне позбавлення волі і позбавлення волі на певний строк - є окремими видами покарання, а також ч.5 ст.72 КК України, яка вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі, до якого засуджений ОСОБА_7 , не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

До початку апеляційного розгляду від засудженого ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, за змістом яких просить залишити ухвалу суду відносно нього без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження, думку прокурора на підтримку поданої прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2005 року за ч.3 ст.185, ст.15 - ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, п.п.6,9,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187, ст.15 - п.п.9,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Вказаний вирок набрав законної сили 10 січня 2006 року, що підтверджується розпорядженням про набрання вироком законної сили (а.к.п.12).

Згідно довідки Роменської виправної колонії № 56 про відбуту, не відбуту частину покарання та період перебування під вартою (а.к.п.10), ОСОБА_7 перебував під вартою з 14 січня 2005 року по 10 січня 2006 року.

Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд першої інстанції обгрунтував своє рішення тим, що ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не встановлює будь-якої заборони щодо застосування зазначених норм відносно осіб, яким призначено довічне позбавлення волі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки дане судове рішення не узгоджується із вимогами закону.

Так, згідно ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Приписами ст.51 КК України встановлені види покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк ( п.11 ч.1 ст.51 КК України ) і довічне позбавлення волі, тобто безстрокове покарання ( п.12 ч.1 ст. 51 КК України ) є різними видами покарань.

Диспозиція ч.5 ст.72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

При цьому, кримінальний закон розкриває зміст цих покарань в різних його статтях (ст.ст.63 і 64 КК України) та виокремлює правила щодо їх призначення, що і вказує на те, що довічне позбавлення волі не є законодавчо визнаним різновидом такого виду покарання, як позбавлення волі, а навпаки, є окремим видом, який має свій спеціальний порядок та умови його відбування.

Крім того, в ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається тоді, коли особа засуджена до покарання у виді позбавлення волі. У разі ж призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування відбувається шляхом переведення визначеного відповідно до пункту 1 цієї частини строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті, вимоги якої також не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.

Поза увагою суду також залишились роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до яких, правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

Таким чином, суд першої інстанції, зарахувавши ОСОБА_7 , засудженому вироком Апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2005 року до покарання у виді довічного позбавлення волі, у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 14 січня 2005 року по 10 січня 2006 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення з постановленням нової ухвали на підставі п.4 ч.1 ст.407 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 -задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 14 січня 2005 року по 10 лютого 2006 року у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4