Справа № 368/1280/17
Провадження № 1-в/368/202/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючий суддя - ОСОБА_1
При секретарі - ОСОБА_2
За участі учасників процесу:
Прокурор - ОСОБА_3
Представник ВК 115 - ОСОБА_4
засуджений: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлик:
- подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини призначеного основного покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Луцького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, який відбуває покарання у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)»;
- клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, суд, -
В С Т А Н О В И В :
20.09.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини призначеного основного покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Луцького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, який відбуває покарання у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».
20.09.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1
27.09.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст. 336 КПК України винесено ухвалу про призначення кримінального провадження до розгляду на15 год. 00 хв. 05.10.2017 року в режимі відеоконфереції, дистанційно, з установою відбування покарання.
В судовому засіданні, яке відбулося 05.10.2017 року, засуджений ОСОБА_5 заявив клопотання про заміну йому не відбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, так як він дуже бажає відбути до дому.
Судом в судовому засіданні було роз`яснено засудженому ОСОБА_5 , що на підставі ч. 2 ст. 57 КК України до нього не може бути застосовано такий вид більш м`якого покарання, як виправні роботи, з огляду на ту обставину, що він є особою пенсійного віку, проте, засуджений ОСОБА_5 наполягав на заміні йому терміну не відбутого основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи.
В судовому засіданні представник Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (ВК № 115)» ОСОБА_4 підтримав клопотання ВК 115, вирішення питання щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 поклав на розсуд суду.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримала клопотання ВК 115, та заперечувала проти клопотання засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений є особою пенсійного віку, а тому виправні роботи до нього застосоуватися не можуть, призначення ж більш м`якого покарання у виді штрафу не буде відповідати наслідкам вчиненого злочину, та терміну не відбутого покарання.
В судове засідання представник трудового колективу не з`явився.
В судове засідання представник спостережної комісії при Кагарлицькій районній державній адміністрації Київської області не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, розглянувши подання ВК 115, вислухавши клопотання засудженого ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення подання Кагарлицької виправної колонії Київської області (115) та відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Обгрунтування судом задоволення клопотання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (ВК № 115)».
Так, що стосується задоволення клопотання ВК - 115 щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання, то суд приходить до висновку щодо застосування такого виду більш м`якого покарання, як обмеження волі, так як засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення ст.. 82 КК України, - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що призначення більш м`якого виду покарання засудженому є пільгою засудженого, який повинен своєю позитивною поведінкою довести ту обставину, що він заслуговує на застосування до нього більш м`якого покарання.
Так, вищевказану пільгу засуджений повинен отримати лише після виконання вимог, які прямо та чітко зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України, де, зокрема, зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено, що:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мартинівка Луцького району Волинської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 22 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Взято під варту в залі суду.
Цивільний позов задоволено, - стягнуто з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 115905 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ять) грн.. 95 коп. матеріальної та моральної шкоди, та 5000 (п`ять тисяч) грн.. витрат, понесених потерпілою на правову допомогу.;
- 16 квітня 2015 року Ухвалою Апеляційного суду Волинської області вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінено.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання, призначеного йому судом за ч. 2 ст. 286 КК України із встановленням йому іспитового строку терміном на 2 роки, покладено обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України;
- 02 квітня 2016 року Ухвалою ВССУ ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд апеляційної інстанції;
- 23 травня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін;
- 21 листопада 2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2015 року в строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2015 року по 16 квітня 2015 року у відповідності до ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку покарання: «24» червня 2016 року;
Кінець строку покарання: «05» січня 2021 року;
1/3 строку покарання: «05» вересня 2017 року.
Не відбутий термін основного покарання у виді позбавлення волі станом на час слухання подання, - станом на 05.10.2017 року, - 3 роки 92 дні.
В Кагарлицьку виправну колонію Київської області (115) прибув із Луцького СІЗО, де утримувався з 24.06.2016 року, за час перебування в даній установі дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ДУ «КВК (№115)» 27 липня 2016 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відноситься добре, завдану роботу виконує добросовісно.
За час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі три рази заохочувався керівництвом установи за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому порядку, не має.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має слідуючі дисциплінарні заохочення:
1. 22.12.2016 р. За добросовісне відношення до праці, виконання Подяка Нач. ВК
обов`язків сантехніка.
2. 09.03.2017 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення Подяка Нач. ВК
до праці в господарській обслузі житлової зони.
3. 29.06.2017 р. За активну участь в культурно масових заходах Подяка Нач. ВК
під час проведення «Дня відкритих дверей».
За весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Засуджений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав та розкаюється.
Засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і заслуговує, на думку учасників процесу, (представника ВК 115, прокурора), та, відповідно, суду згідно ст.. 82 КК України, заміни покарання більш м`яким покаранням, зокрема, на обмеження волі.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 82 КК України:
1. Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
2. У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як видно з матеріалів подання, пояснень представника ВК № 115, пояснень самого ОСОБА_8 , останній став на шлях виправлення.
4. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Отже, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив необережний тяжкий злочин.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 4 ст.. 82 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 05.10.2017 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 05 вересня 2017 року.
Що ж стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді обмеження волі, то при вирішенні даного питання судом були враховані як формально - юридичні підстави, так і оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які передбачені частиною третьої ст. 82 КК України.
Так, що стосується формально - юридичних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням було враховано, що на час слухання справи засудженим ОСОБА_5 відбуто більше, ніж 1/3 частина покарання.
Крім того, при застосуванні формально - юридичної підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням враховано наступні чинники:
1. Згідно ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії злочинів тяжкого ступеню тяжкості.
2. Згідно ст. 25 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є необережним.
3. Відсутність в діях ОСОБА_5 пенітенціарного рецидиву.
Так, що стосується оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , то судом було враховано слідуючі підстави:
Так, як видно з матеріалів справи (матеріали особової справи засудженого, пояснення представника ВК № 115) судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 на даний час досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим ОСОБА_5 призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд прийшов до висновку, щодо визначення засудженому ОСОБА_5 конкретного різновиду такої заміни у виді обмеження волі.
При визначенні виду більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_5 суд орієнтувався на послідовність їх розташування, яка розміщена в ст.. 51 КК України, позицію прокурора ОСОБА_3 , позицію представника ВК 115 ОСОБА_4 , та, враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір шкоди, заподіяної злочином.
Суд наголошує на тій обставині, що при заміні невідбутої частини покарань більш м`яким суд може обрати будь - який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у згаданому переліку ст.. 51 КК України, проте, з урахуванням вищевикладених обставин, зокрема, позиції представника ВК 115, клопотання самого засудженого ОСОБА_5 , його віку, позиції прокурора ОСОБА_3 , матеріалів справи, судом було обрано до засудженого ОСОБА_5 більш м`яке покарання у виді обмеження волі з дотриманням умов та підстав такого застосування, які передбачені ст.ст. 51 - 82 КК України.
Крім того, при визначенні строку покарання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, абз. 1 п. 4, де зазначено, що у випадках, коли максимальна межа більш м`якого покарання, що встановлена відповідною статтею Загальної частини КК України є меншою строку невідбутої частини покарання, строк більш м`якого покарання не може перевищувати цю межу.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді обмеження волі не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Суд наголошує на тій обставині, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно -дострокового звільнення від відбування покарання не веде до зміни кримінально - правового статусу особи ОСОБА_9 , - він вважається таким, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.
Що стосується відмови в застосуванні до засудженого ОСОБА_5 такого виду більш м`якого покарання, як виправні роботи, то такий вид покарання, як основний вид покарання не може бути застосований до засудженого ОСОБА_5 з огляду на положення ч. 2 ст. 57 КК України, де, зокрема, зазначено, що виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку, а, як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 на час розгляду клопотання має 61 рік, що, відповідно, виключає застосування такого виду покарання, як виправні роботи.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.. 57, 82 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини призначеного основного покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Луцького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, який відбуває покарання у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - задовольнити.
- в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, - відмовити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Луцького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, який відбуває покарання у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», не відбуту частину основного покарання у вигляді 3 роки 92 дні позбавлення волі на 3 роки 92 дні обмеження волі.
Направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленого для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1