03.10.2017
єдиний унікальний номер справи 531/936/17
номер провадження 1-кп/531/125/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження №0000525, відомості про яке 20.08.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпро, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого згідно ст.89 КК України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19.08.2017 року близько 8-00 години ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в повній мірі усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу зайшов до садка господарства за адресою: АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_4 , звідки намагався викрасти яблука у 5 мішках та 3 сумках, загальною вагою 238,05 кг, вартістю 5 грн. за 1 кг, на загальну суму 1190,25 грн., але з причин, незалежних від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був помічений ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до угоди про примирення, яка була укладена в ході досудового розслідування 29 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , підозрюваний повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Крім того, сторони погодились на призначення покарання підозрюваному за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт.

У підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений, розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду про примирення з потерпілим.

Також суд переконався, що обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Крім того, обвинуваченому судом було роз`яснено наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 185 КК України, яка була погоджена між сторонами угоди.

Судом також було з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, його позиція є добровільною.

Розглянувши угоду про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.471 КПК України, дії обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, при цьому угода укладена добровільно, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Разом з тим, згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, які вчинили умисні злочини, які не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та /або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Обвинувачений надав згоду на застосування щодо нього амністії.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», так як ОСОБА_5 притягується до відповідальності за умисний злочин середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого не позбавлений батьківських прав.
Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, ст. 1 п. «в», ст.10 Закону України «Про амністію в 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення, яка була укладена в ході досудового розслідування 29 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене відповідно до угоди про примирення покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речові докази: яблука, вагою 238,05 кг, які перебувають на зберіганні потерпілого ОСОБА_4 , залишити у його правомірному володінні; два білих пластикових відра, один полімерний мішок, одну полімерну клітчату сумку, один пакет із зображенням жінки, які перебувають на зберіганні у камері схову речових доказів Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1