Справа № 175/3625/16-к
Провадження № 1-кп/175/205/16
Вирок

Іменем України

20 листопада 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001543 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у сел. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

11 червня 2016 року приблизно о 23.30 годині ОСОБА_8 і раніше йому знайомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися поблизу магазину «Продукти» по вул. Науковій, 22 у сел. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області, де між ними на побутовому підґрунті виник словесний конфлікт, під час якого у обвинуваченого раптово виник умисел, спрямований на спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

З цією метою у вказаний час ОСОБА_8 , маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалась, і передбачити можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно наніс ОСОБА_10 кулаком правої руки один удар в область грудної клітини, від чого останній втратив рівновагу та «присів» на асфальтобетонне покриття. Через декілька секунд ОСОБА_11 підвівся та попрямував у бік ОСОБА_12 , який, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча міг і повинен був їх передбачити, але легковажно розраховував на їх відведення, на випередження наніс йому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, від чого потерпілий упав на асфальтобетонне покриття, ударившись правою тім`яно-скроневою ділянкою голови об тверде асфальтобетонне покриття.

У результаті цих дій обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, лінійного косо-вертикального перелому тім`яно-скроневої області кісток черепу справа, вдавленого уламкового перелому передньої стінки лівої гайморової порожнини з вираженим гемосинусом, уламкового перелому кісток носу, забою головного мозку 3-го ступеню з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій долі, гострої епідуральної гематоми скроневої області праворуч малого об`єму, гострої субдуральної гематоми у лівій скронево-тім`яно-потиличній області, субарахноїдального крововиливу, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку праворуч), забійної рани у правій тім`яно-потиличній області, синця у правій параорбітальній області та саден на обличчі, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення.
У судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 01 листопада 2017 року, він завдав удару потерпілому, не бажаючи умисно спричинити тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиросердно кається і просить звільнити його від покарання по амністії. Цивільний позов ОСОБА_13 визнає частково, оскільки не має можливості задовольнити вимоги морального характеру у повному обсязі.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що пам`ятає події 11.06.2016 року до того моменту, як після словесного конфлікту із ОСОБА_14 , останній наніс йому удар в обличчя. Про інші обставини тієї події йому відомо лише зі слів ОСОБА_15 . Злочином йому завдана матеріальна і моральна шкода, на відшкодування якої просить стягнути на його користь відповідно 22291,23 грн. і 150000 грн. з обвинуваченого, якому просить обрати покарання, передбачене законом. Зі слів своєї колишньої дружини ОСОБА_16 йому відомо, що обвинувачений надавав грошові кошти на його лікування, але скільки саме, не знає. Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_8 поштою надіслав йому 10000 грн.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який у суді пояснив, що 11.06.2016 року близько 22.00 години він разом із ОСОБА_17 знаходився біля продуктового магазину по вул. Науковій, 22 у сел. Дослідне, де чекали знайомого на ім`я ОСОБА_18 . У цей же час біля магазину знаходилася компанія молоді з місцевих жителів. Згодом до ОСОБА_13 підійшов зять ОСОБА_12 і розпочав розмову щодо ремонту автомобіля, а потім через декілька хвилин до них підійшов ОСОБА_8 , у якого розпочався словесний конфлікт із потерпілим. Спочатку ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком у обличчя, від якого він упав. Коли він піднімався, то бачив, як ОСОБА_11 підводився з тротуарної плитки, зробив один крок у напрямку ОСОБА_12 , який одразу наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область скроні, від чого ОСОБА_11 знову впав та вдарився головою об бордюр. Першого удару він не бачив, але припускає, що їх було два.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.06.2016 року близько 22.00 години він підійшов до магазину по вул. Науковій у сел. Дослідне, де привітався з ОСОБА_17 і ОСОБА_20 , які на вулиці розпивали спиртні напої, та зайшов до магазину. Коли він вийшов з кавою на вулицю, то біля магазину бачив також ОСОБА_12 , хлопця на ім`я ОСОБА_21 та інших молодих людей. У цей час чоловік сестри ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_13 і почав спілкуватися з приводу ремонту автомобіля. У ході цієї розмови виник словесний конфлікт між ОСОБА_14 і ОСОБА_17 , які один-одного обзивали нецензурною лайкою. Під час конфлікту обвинувачений наніс один удар потерпілому, від чого той присів, а коли через декілька секунд підвівся на ноги, обвинувачений наніс ОСОБА_10 ще один удар, від якого той упав і при падінні вдарився головою о дорожнє покриття. Одразу після конфлікту він разом із ОСОБА_20 віднесли ОСОБА_13 додому, звідки його забрала швидка допомога до лікарні.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що 12.06.2016 року приблизно о 03.30 годині їй зателефонував ОСОБА_23 і розповів про те, що напередодні неподалік будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 побив її сина ОСОБА_13 , якого на швидкій доставили у лікарню. Зі слів ОСОБА_24 їй відомо, що причиною конфлікту послужило те, що син виразився нецензурною лайкою на адресу обвинуваченого, оскільки останній втрутився в розмову сина та зятя ОСОБА_25 .

Показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.06.2016 року після 22.00 години неподалік магазину по вул. Науковій у сел. Дослідне він підійшов до ОСОБА_13 і почав розмовляти щодо ремонту свого автомобіля. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_8 і повідомив, що ОСОБА_11 і ОСОБА_23 неякісно ремонтують автомобілі, а тому порадив не мати з ними справ. На це ОСОБА_11 сказав ОСОБА_27 , аби той не втручався у розмову, після чого ОСОБА_8 відвів його в сторону. У цей час ОСОБА_11 почав вигукувати обвинуваченому, що вдарить його, на що ОСОБА_8 підійшов до потерпілого, який замахнувся на нього, та на випередження вдарив ОСОБА_13 і той присів. Після цього ОСОБА_8 один раз ударив ОСОБА_24 , який підбіг до нього, а коли підвівся на ноги ОСОБА_11 і накинувся на ОСОБА_12 , останній на випередження вдарив потерпілого один раз у обличчя, від чого той впав і вдарився головою об асфальтоване покриття.

Аналогічними показаннями у суді свідка ОСОБА_28 .

Показаннями експерта ОСОБА_29 , який у суді підтвердив комісійний висновок експертів і зазначив, що з урахуванням всього обсягу наданих медичних документів, комісія встановила також наявність інших тілесних ушкоджень, які не були виявлені та указані у первинній експертизі. Це обумовлено тим, що при комісійному дослідженні залучаються спеціалісти різних галузей медицини. Крім того зазначив, що комісія експертів при дачі висновку щодо наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між спричиненням ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_30 , виходила з того, що слідством була встановлена причетність останнього до вказаної події, та не враховувала юридичні аспекти його суспільно-небезпечних дій, що є прерогативою суду.

Матеріалами кримінального провадження № 0001543, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.06.2016 року, в якій ОСОБА_22 просить вжити заходів до невідомої особи, яка 11.06.2016 року приблизно о 23.00 годині поблизу будинку АДРЕСА_2 спричинила тілесні ушкодження її сину ОСОБА_10 (а.к.п.9);

- протоколом огляду від 12.06.2016 року і фото-таблицями до нього, із яких убачається, що місцем події є асфальтована площадка біля магазину «Продукти» по вул. Науковій у сел. Дослідне, яка бордюром відділяється від автодороги (а.к.п.13-19);
- протоколом огляду від 12.06.2016 року і фото-таблицею до нього, із яких убачається, що ОСОБА_8 добровільно надав працівникам поліції носильні речі, в яких він був одягнений 11.06.2016 року під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_31 . На піджаку виявлені сліди речовини бурого кольору, а джинсові брюки та сорочка не момент огляду вологі після прання (а.к.п.20-27);
- висновками експертів № 260к і № 259к від 22 червня 2016 року, відповідно до яких кров ОСОБА_12 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а кров ОСОБА_13 - до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 (а.к.п.77,84);
- висновком експерта № 1197 від 11-19 липня 2016 року, відповідно до якого на приналежному ОСОБА_27 піджаку (об`єкти №№ 6,9) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлений антигени Н, що не виключає можливості її походження від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, тобто, можливо і від ОСОБА_13 , груповій характеристиці крові якого властивий виявлений антиген, і не може належати обвинуваченому (а.к.п.89-91);
- висновком експерта № 3227е від 12-23 серпня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій долі, гострої епідуральної гематоми скроневої області праворуч малого об`єму, субарахноїдального крововиливу, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку праворуч), лінійного перелому правої скроневої кістки, забійної рани у правій тім`яно-потиличній області, синця у правій параорбітальній області, саден на обличчі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Характер і локалізація цих ушкоджень, а також дані медичної документації свідчать про те, що мала місце травма-прискорення, тобто механічна дія (удар) тупого твердого предмету (предметів) в область обличчя, надання тілу прискорення, падіння тіла та удар правою тім`яно-потиличною областю об тупу тверду поверхню (дорожнє покриття) та можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження до медичного закладу, тобто можливо і в термін, на який зазначає слідчий у постанові (а.к.п.122-124);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 23.08.2016 року та відеозаписами цих слідчих дій, відповідно до яких свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_15 у присутності понятих розповіли про обставини, при яких ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 (а.к.п.171-175,178-182);
- висновком експерта № 3436е від 06-08 вересня 2016 року, із якого убачається, що виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження виникли від не менше 3-х механічних дій (ударів) тупого твердого предмету (предметів) в область голови (обличчя) праворуч і ліворуч, і удару правою тім`яно-потиличною областю об тупу тверду поверхню (дорожнє покриття) та не підлягають розмежуванню по ступеню тяжкості (а.к.п.194-195);
- речовим доказом, а саме приналежним ОСОБА_32 піджаком зі слідами крові (а.к.п.28-29,30).

Матеріалами судової справи № 175/3625/16-к (провадження № 1-кп/175/205/16, а саме комісійним висновком експертів № 95 від 21 квітня 04 травня 2017 року, з якого убачається, що згідно аналізу наданої медичної (медичні карти стаціонарного хворого № 6417/610 і № 4100, спіральна комп`ютерна томографія голови від 12.06.2016 року) та судово-медичної (висновок експерта № 3227е, висновок експерта № 3436е) документації, комісія експертів установила у ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, лінійного косо-вертикального перелому тім`яно-скроневої області кісток черепу справа, вдавленого уламкового перелому передньої стінки лівої гайморової порожнини з вираженим гемосинусом, уламкового перелому кісток носу, забою головного мозку 3-го ступеню з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій долі, гострої епідуральної гематоми скроневої області праворуч малого об`єму, гострої субдуральної гематоми у лівій скронево-тім`яно-потиличній області, субарахноїдального крововиливу, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку праворуч), забійної рани у правій тім`яно-потиличній області, синця у правій параорбітальній області, саден на обличчі, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Ці ушкодження спричинені 11.06.2016 приблизно о 23.30 годині від не менш однієї травматичної дії в область обличчя (параорбітальна гематома праворуч, перелом кісток носу, передньої стінки гайморової порожнини ліворуч) і не менш однієї травматичної дії в тім`яну область справа (забійна рана тім`яної області справа, перелом тім`яно-скроневої кістки справа). Встановлені тілесні ушкодження в області обличчя, голови не відображають травмуючих властивостей предметів, якими заподіяні ці ушкодження. Однак, тілесні ушкодження в області обличчя спричинені тупим твердим предметом з відносно обмеженою контактуючою поверхнею; тілесні ушкодження в правій тім`яній області спричинені від дії предмета, який має переважаючу контактуючу поверхню. Комісія експертів прийшла до підсумку, що в даному випадку мала місце травма прискорення, яка виникла внаслідок травматичної дії (удару) тупого твердого предмету в область обличчя, коли потерпілий ОСОБА_11 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, надання тілу прискорення внаслідок удару в область обличчя з послідуючим падінням та ударом правою тім`яно-скроневою ділянкою голови о тверде покриття (можливо і дорожнє покриття). Комплекс встановлених тілесних ушкоджень виник за єдиним механізмом спричинення тяжкої черепно-мозкової травми (травми прискорення), яка не могла виникнути лише внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту. Ця травма знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку між спричиненням ОСОБА_33 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 (а.с.п.149-165).

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Відповідно до обвинувального акту (в редакції від 14 листопада 2016 року) умисні дії ОСОБА_12 були кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (а.с.п.3-5).

Прокурором, який підтримував обвинувачення в суді, 01 листопада 2017 року це обвинувачення в порядку ч.2 ст.338 КПК України змінено і дії ОСОБА_12 кваліфіковані за ст.128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості виконати вимоги ч.3 ст.338 КПК України. Однак, у своїй заяві від 08 листопада 2017 року потерпілий, якому обвинувальний акт (в редакції від 01 листопада 2017 року) було вручено того ж дня, зазначив, що не заперечує проти зміни правової кваліфікації.

Зазначені обставини дають суду підстави для висновку, що ОСОБА_11 обізнаний з вимогами ч.3 ст.338 КПК України та своєю заявою висловив свою згоду зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_27 , у якому ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у відповідності до ч.3 ст.338 КПК України заявила про підтримання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_27 по ч.1 ст.121 КК України, і вимагала про засудження ОСОБА_12 саме по названому закону України про кримінальну відповідальність.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши наведені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 необережно спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , оскільки обставини вчинення злочину (зокрема місце конфлікту знаходиться на асфальтованій та облаштованій бордюрами ділянці поблизу магазину), свідчать про те, що обвинувачений, завдаючи удару рукою в обличчя потерпілому, повинен був і міг передбачити, що ОСОБА_11 може впасти на тверде дорожнє покриття чи бордюр і вдаритися головою, і внаслідок цього може отримати травму голови, однак його умислом не охоплювалось спричинення тяжких тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_17 при падінні.

Доказів зворотного представником потерпілого не надано, а її твердження про необхідність застосування закону про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, ґрунтується лише на висновку експерта щодо характеру отриманого ОСОБА_17 тяжкого тілесного ушкодження.

Даючи оцінку цьому висновку, суд враховує пояснення у суді експерта ОСОБА_29 , який обґрунтував відповідь на питання 6 посиланням сторони обвинувачення на причетність саме ОСОБА_12 до вказаної події, і зазначив, що юридичний висновок про причинний зв`язок не відноситься до компетенції експертів, а є прерогативою суду.

Таким чином, суд вважає, що прокурором обґрунтовано змінено обвинувачення, і дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті (в редакції від 01 листопада 2017 року) було вчинено кримінальне правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_14 , і його дії кваліфікує за ст.128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_12 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, зі слів - фактично працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю та на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини та часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_12 , його ставлення до наслідків вчиненого злочину, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, а також думку прокурора і потерпілого щодо виду і міри покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення запропонованого прокурором покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Згідно з пунктом «в» статті 1 цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, що не є тяжким чи особливо тяжким… не позбавленні батьківських прав відносно дітей, яким не виповнилося 18 років.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке ст.12 КК України віднесене до категорії необережних злочинів невеликої тяжкості, має сина ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого не позбавлений батьківських прав, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року № 1136/10-24/11.5-197, він підпадає під дію ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році» і підлягає звільненню від відбування покарання по амністії.

Під час досудового розслідування представник потерпілого заявила цивільний позов і просила стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 22274,08 грн., що складається із витрат на лікування, та моральну шкоду в розмірі 150000 грн. (а.с.п.53-66). Після долучення у суді касових чеків на придбання ліків на загальну суму 1545,39 грн., представник потерпілого збільшила розмір матеріальної шкоди на цю суму.
Дослідивши надані потерпілим і його представником докази на обґрунтування позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, у тому числі копії та оригінали касових чеків на придбання ліків і медичних засобів на загальну суму 23836,62 грн. (22291,23 + 1545,39), суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова
шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
До матеріалів кримінального провадження долучені копії розписок колишньої дружини потерпілого - ОСОБА_16 , з яких убачається, що на лікування ОСОБА_13 від ОСОБА_12 вона отримала 23563 грн. (а.к.п.152-157). Однак, ця сума не включена до цивільного позову.
Крім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 підтвердив факт отримання поштою від ОСОБА_12 грошових коштів у сумі 10000 грн., а захисник надала докази на підтвердження добровільної сплати обвинуваченим особисто потерпілому грошових коштів на загальну суму 22175 грн.
Враховуючи, що ця добровільно сплачена обвинуваченим сума матеріальної шкоди не перевищує розмір фактично понесених витрат на лікування, цивільний позов потерпілого у цій частині підлягає частковому задоволенню, тобто у розмірі 1661,62 грн. (23836,62 22175).

Позовні вимоги ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000 грн., підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.
Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній… особі неправомірними… діями…, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості фізичних, душевних і емоційних страждань, які переніс ОСОБА_11 внаслідок протиправних дій ОСОБА_12 і став інвалідом, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що сума у розмірі 30000 грн. компенсує цю моральну шкоду.
Долю речових доказів, з урахуванням думки обвинуваченого, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.128 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання по амністії.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (ІПН невідомий) на користь потерпілого ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1 ) 1661,62 грн. (одну тисячу шістсот шістдесят одну тисячу 62 копійки) матеріальної шкоди та 30000 грн. (тридцять тисяч гривень) моральної шкоди, завданої злочином.

Приналежні обвинуваченому ОСОБА_6 піджак сірого кольору, джинсові брюки, сорочку та туфлі, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РВП ОСОБА_35 від 13.06.2016 року по квитанції № 00000309 під порядковим № 68, - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 чи уповноваженій ним особі, а у разі відмови від їх отримання - знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

DVD диски із відеозаписами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , - зберігати на аркушах 175 і 182 матеріалів кримінального провадження № 0001543.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1