Ухвала
Іменем України

28 березня2018 року
м. Київ
Провадження № 51- 5043 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального судуВерховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року кримінальне провадження № 0000918 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України закрито, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченої.
Арешт, накладений постановою слідчого від 7 жовтня 2011 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 , скасовано.
З ухвали районного суду убачається, що органом досудового розслідування встановлено, що 29 серпня 2005 року ОСОБА_7 , згідно договору про пайову участь в будівництві багатоквартирного житлового будинку 122/08 укладеного з ТОВ «Жива Планета» придбала квартиру АДРЕСА_2 .
В кінці травня 2008 року співробітник ТОВ «Жива Планета» ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_7 переоформити документи для виведення квартири з житлового фонду в нежитловий фонд.
У червні 2008 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля авторинку «Успіх», розташованого по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, під приводом переоформлення зазначених документів, заздалегідь не маючи наміру виконати свої зобов`язання, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , заволоділа її грошима в сумі 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 24250 гривень.
У серпні 2008 року ОСОБА_6 , перебуваючи в офісі ТОВ «Жива Планета» по вул. Сонячна, буд.1 в м. Одесі, передала ОСОБА_7 підроблений договір про пайову участь в будівництві багатоквартирного житлового будинку №122/08 від 29.08.2005 року, підписаний невстановленою особою від імені директора ТОВ «Жива Планета» ОСОБА_8 , згідно якого ОСОБА_7 підприємством повинно бути передано офісне приміщення № 2 по вул. Сонячна, буд.1 в м. Одесі, а не житлова квартира, а так само технічний паспорт на зазначене приміщення.
Не погоджуючись з рішення районного суду, потерпіла оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та скасування арешту майна залишено без зміни.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги потерпіла порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень в частині зняття арешту з майна померлої обвинуваченої ОСОБА_6 . Вказує, що перед виходом судді в нарадчу кімнату захисник обвинуваченої заявив клопотання про зняття арешту з майна його підзахисної, однак суддя не поставив на обговорення заявлене клопотання, чим порушив її права. Зазначає, що змушена була погодитись на закриття кримінального провадження у зв`язку з непередбачуваним результатом його розслідування. Наголошує, що через зняття арешту з майна, позбавлена можливості на відшкодування шкоди.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі смерті підозрюваного, обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Як вбачається з доданих копій судових рішень обвинувачена ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 5938 від 2 червня 2017 року, свідоцтвом серії НОМЕР_1 про що внесено відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 2 червня 2017 року.
Клопотань про необхідність подальшого провадження з метою реабілітації померлої не надходило. Учасники процесу, в тому числі і потерпіла та її представник, не заперечували проти закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Також, згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, зокрема у випадках виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом.
З огляду на викладене, дотримуючись вимог закону, суд обґрунтовано скасував арешт, накладений в даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 7 жовтня 2011 року на майно ОСОБА_6 .
Що стосується доводів про позбавлення можливості на відшкодування матеріальної шкоди через зняття арешту з майна обвинуваченої, то вони є необґрунтованими, оскільки потерпіла не позбавлена можливості на звернення з цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.
Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що була вимушена погодитись на закриття кримінального провадження, однак цей довід суперечить обставинам зазначеним в судових рішеннях з яких вбачається, що потерпіла та її представник не заперечували проти закриття кримінального провадження.
Доводи потерпілої, які аналогічні доводам апеляційної скарги, належно перевірені апеляційною інстанцією, на них надано обґрунтовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.
З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги потерпілої ОСОБА_4 немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9