КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/7975/17
Провадження № 1-кс/552/2483/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 , прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника , представника ТОФ «Фірма « Адверс» ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органів фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органів фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ « Фірми «Адверс», а саме зернову продукцію ( зерно кукурудзи, зерно пшениці, зерно соняшнику) в загальній кількості 14 тисяч тонн, виявлених під час обшуку за адресою знаходження елеватору ТОВ « Фірма «Адверс».

Клопотання обґрунтовував тим, що прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000313 від 08.11.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205; ч.5 ст.27, ч.3 ст.212; ч.1 ст.366; ч.2 ст.209; ч.1 ст.388 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000313 здійснюється слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області.
У ході досудового розслідування встановлено, що з 2016 року на території Полтавської, Дніпропетровської, Миколаївської та інших областей України діє злочинна група осіб, організована ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , члени якої, за попередньою змовою між собою, створили та придбали фіктивні підприємства, використовують їх реквізити з метою прикриття власної незаконної діяльності із придбання, зберігання, транспортування та збуту за готівкові кошти сільськогосподарської продукції, у тому числі за межі митної території України; легалізації майна (сільськогосподарської продукції), одержаного унаслідок вчинення кримінального правопорушення; відмивання доходів, одержаних унаслідок ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах, та введення їх у легальний обіг за межами України, а саме ТОВ «Бест-Полтава» (код 39120335), ТОВ «Вімес Агро Трейд» (код 37741286), ТОВ «АВМ Технолоджі» (код 40058323), ПП «Кольчуга-С» (код 33250937), ТОВ «Контур-5» (код 35542923) та інші підприємства. Упродовж 2016 року вказані особи, шляхом маскування незаконного походження зерна кукурудзи унаслідок внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів щодо походження та джерел придбання зерна кукурудзи, використали реквізити фіктивних підприємств для документального оформлення незаконних експортних операцій із постачання зерна за межі митної території України, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.205 КК України.

Також, невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «Бест-Полтава», ТОВ «Вімес Агро Трейд», ТОВ «АВМ Технолоджі», ПП «Кольчуга-С», ТОВ «Контур-5» та інших суб`єктів господарської діяльності, шляхом підробки та використання первинних бухгалтерських документів вказаних підприємств щодо реалізації сільськогосподарської продукції, фактичними постачальниками якої є сільгоспвиробники Полтавської та інших областей України, наперед знаючи, що дана сільськогосподарська продукція вирощена на не облікованих площах сільськогосподарських виробників та фактично придбана у останніх за готівку без відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності вказаних сільськогосподарських виробників, здійснили пособництво в умисному ухиленні від сплати податків підприємствами-постачальниками та виробниками сільськогосподарської продукції в особливо великих розмірах, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

29.11.2017 на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 24.11.2017, проведено обшук за адресою знаходження елеватору ТОВ « Фірма «Адверс» Дніпропетровська область , м. Вільногріськ, вул.. Привокзальна, 1а.

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено зернову продукцію (зерно кукурудзи, зерно пшениці,, зерно соняшнику) в загальній кількості 14 тисяч тонн, яка є предметом кримінального правопорушення, а також майном, одержаним внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, та підлягає подальшій конфіскації у власність держави. Вказана продукція визнана речовим доказом. Прокурор просив накласти арешт на вказану зернову продукцію до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні заборонивши розпоряджатись вказаним майно. Арештоване майно зберігати у приміщенням, спорудах майнового комплексу, складах елеватору ТОВ « «Фірма «Адверс».

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, що викладені у ньому.

Представник ТОВ « Фірма «Адверс» просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження і клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000313 від 08.11.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205; ч.5 ст.27, ч.3 ст.212; ч.1 ст.366; ч.2 ст.209; ч.1 ст.388 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2017 року прокурором відділу ОСОБА_9 був проведений обшук в приміщенні елеватора ТОВ « Фірма «Адверс» за адресою Дніпропетровська область , м. Вільногріськ, вул.. Привокзальна, 1а.

Із протоколу обшуку від 29.1ё1.2017 року убачається, що прокурором, який проводив обшук вилучено приблизно 14 тисяч тон зернової продукції. Також в протоколі обшуку зазначено, що встановити точну кількість зернових культур із зазначенням назви зернової культури та конкретної кількості по асортименту є неможливим, а тому особою, яка проводила обшук встановлено приблизний розмір продукції загальною кількістю приблизно 14 тисяч тон. Також у протоколі обшуку зазначена, що вказана кількість продукції зазначена зі слів в.о. директора ТОВ « Фірма «Адверс» ОСОБА_10 .

Із змісту протоколу обшуку убачається, що ОСОБА_10 написав зауваження до протоколу, а саме в частині того, що він не повідомляв особу, яка проводила обшук, про кількість та асортимент продукції.

Отже із протоколу обшуку неможливо встановити яка конкретно зернова продукція та в якій кількості вилучена під час обшуку.

Аналогічна кількість продукції зазначена в клопотанні про накладення арешту , однак вже без припису приблизно.

Зазначені обставини дають підстави дійти до висновку, що прокурору невідомо яка кількість і в якому асортименті вказаної зернової продукції була вилучена під час обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вона відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України , речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди а бо містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Частина 5 передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З наданих матеріалів убачається, що ТОВ «Фірма «Адверс» не є фіктивним підприємством, стосовно службових осіб якої внесені будь-які відомості до ЄРДР.

Ч. 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріали клопотання не містять достатніх доказів , які б суд міг врахувати при вирішенні вимоги про арешт майна та які зазначені в ч. 2 статті 173 КУПК України.

Ч. 5 статті 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.

Враховуючи дані про проведення обшуку, матеріали клопотання, які не містять конкретної кількості та асортименту майна ( зернових культур) на яке прокурор просить накласти арешт слідчий суддя позбавлений можливості визначити на яке саме майно, його кількість та асортимент необхідно накласти арешт.

Будь-які припущення з приводу кількості та асортименту майна призведуть до порушення прав власника цього майна , тим більше, що в клопотанні та в протоколі обшуку власник майна не зазначений.

Слідчий суддя не може зобов`язати ТОВ « Фірма «Адверс» зберігати невизначену, приблизну кількість ( 14 тисяч тонн) зернової продукції без зазначення її точної кількості та родових ознак ( асортименту).

Окрім того слідчий суддя звертає увагу на те, що обшук проведений не особою, яка уповноважена його проводити .

Аналізуючи вимоги ч. 2 ст. 234 КПК України слід дійти до висновку про те, що обшук повинна проводити особа, яка зверталась до суду із відповідним клопотанням про проведення обшуку, а у разі неможливості цієї особи прийняти участь у проведенні обшуку, вона повинна уповноважити іншу особу на проведення такої процесуальної дії.

Слідчий та прокурор надали суду постанову про заміну процесуальних керівників по вказаному кримінальному провадженню від 28.11.2017 року, однак всупереч вимогам ст. 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затвердженого Генеральним прокурором України 06.04.2016 № 139, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810 вказані відомості не були внесені впродовж встановленого строку ( 24 години) та станом на 01.12.2017 року відомості про зміну процесуального керівника по вказаному кримінальному провадженню щодо особи, яка проводила обшук ( ОСОБА_9 ) не були внесені, а отже є підстави вважати, що 29 листопада 2017 року обшук був проведений з порушенням вимог 2 ст. 234 КПК України..

Посилання слідчого та прокурора на велику завантаженість та технічні помилки при внесенні змін до ЄРДР не є підставою для задоволення клопотання, оскільки органи прокуратури, відповідно до вимог ст.19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України , тм більше що положення Конституції України передбачають при здійсненні правосуддя верховенство права

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 174 КПК України,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органів фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ТОВ " Фірма "Адверс" відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1