СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1/710/263/11
Провадження № 1/306/2/18
Рядок статзвіту № 45
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2018 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
підсудного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Свалява кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поляна, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працює директором ТОВ "Свалява-Міськбуд", освіта вища, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -
Крім того, вважає доведеними наступні обставини:
-звіркою правильності визначення відрахувань у соціальні фонди, які зазначено в актах приймання виконаних робіт у складі загальновиробничих витрат за період, який підлягає звірці, встановлено, що розмір таких відрахувань не відповідає фактичному нормативу згідно з даними бухгалтерського обліку товариства. Так, у актах застосовано розмір відрахувань по другому блоку в розмірі 38,918 відсотка у 2008 та 2009 роках, в розмірі 40,024 відсотка в 2010 році, однак фактичний норматив за даними бухгалтерського обліку товариства становить 38,42 відсотка у 2008 році, 38,52 відсотка у 2009 та 2010 роках.
За вказаний період завищення розміру відрахувань (з врахуванням ПДВ) становить всього 2564,00 грн., в тому числі по роках:
-2008 - на суму 322,00 грн. (268,00 грн. +ПДВ);
-2009 - на суму 684,00 грн. (570,00 грн. + ПДВ);
-2010 - на суму 1558,00 грн. (1299,00 грн. + ПДВ).
Вважає, що завищення розміру відрахувань у соціальні фонди є наслідком недотриманням вимог п.п. 3.3.10.1, 4.2.1.2 ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000 № 174.
-по акту за травень 2009 року на суму 139999,20 грн., завищення склало 766,49 грн.,
Прокурор вважає, що зазначені порушення допущені директором ТзОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_5 , який склав та підписав акти форми № КБ-2в.
Даними своїми діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за кваліфікуючою ознакою, вчинено повторно ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.191 КК України.
Даними своїми діями, які виразилися у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, - ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України (в редакції закону, чинній на момент вчинення інкримінованих діянь).
В сукупності ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366 та ч.3 ст.191 КК України.
Зі змісту пред`явленого обвинувачення та на підставі досліджених доказів при з`ясуванні обставин справи в ході судового слідства, суд вважає не доведеним обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України та ч. 1 ст. 366 КК України. На підставі зібраних доказів на досудовому слідстві та під час судового слідства, які були дослідженні в судовому засіданні, враховуючи суперечливості в зібраних доказах, та відсутність прямих доказів вини, суд доходить висновку, що встановити вину ОСОБА_5 в інкримінованих йому діяннях, вжитими судом заходами не можливо, та в судовому засіданні його вину не доведено. При цьому суд виходить з наступних встановлених в ході судового розгляду обставин. Як на підставу тверджень про доведення вини ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, та встановлених слідством обставин прокурор посилається на наступні докази, досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши сторону обвинувачення, підсудного, захисника, повно об`єктивно дослідивши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що в ході судового розгляду обвинувачення за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, висунуте ОСОБА_5 не доведене та спростовується дослідженими доказами, в тому числі документами, наданими як стороною обвинувачення так і наданими стороною захисту, та висновками експертиз, проведених в ході судового розгляду.
У ч. 1 ст. 2 КК України законодавець визначив, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим кодексом. Це означає, що для притягнення особи до кримінальної відповідальності та визнання її винною у вчиненні певного злочину необхідно встановити ознаки складу злочину, які є у вчиненому нею суспільно небезпечному діянні. Виходячи із законодавчих положень, визначено, що кожному складу злочину властиві чотири обов`язкові елементи, якими є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Склад злочину - це узагальнена юридична модель, конструкція злочину. Кожен із названих елементів має певні ознаки, а склад злочину є не тільки сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, а й їх органічною єдністю. Отже, при здійсненні досудового слідства органи досудового слідства зобов`язані досліджувати дані особи, яка скоїла злочин та довести об`єктивну, суб`єктивну сторони, перевірити чи є підозрюваний суб`єктом інкримінованого йому діяння, а також перевірити об`єкт злочину. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчать про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є злочином.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України передбачає привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в даному випадку і за ознакою повторності. Зловживання службовим становищем, яке ставиться у вину ОСОБА_5 як службовій особі, як спосіб заволодіння чужим майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно - розпорядчі або адміністративно - господарські функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обернення чужого майна на свою користь. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України полягає ж у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому саме службовою особою з використанням свого службового становища. Обвинувачений ОСОБА_5 під час виконання підрядних робіт та укладання договорів про такі роботи, та і під час складання та підписання актів виконаних робіт був службовою особою та наділений відповідними функціями, які притаманні службовій особі, що достовірно встановлено в ході судового розгляду та не заперечується сторонами, однак в той же час не знайшли свого підтвердження та нічим не доведено такі обов`язкові ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, як заволодіння ОСОБА_5 чужим майном (в даному випадку грошовими коштами) шляхом зловживання службовим становищем, в тому числі, і за ознакою повторності, не встановлено способу заволодіння чужим майном, тобто якими діями порушено повноваження, яким способом вчинено зловживання службовим становищем, і як використано таке службове становище, надані йому організаційно-розпорядчі, господарські функції для незаконного і безоплатного обернення даних коштів на свою користь, не доведено, що ОСОБА_5 взагалі заволодів такими коштами, на відміну від привласнення і розтрати для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, а використання для заволодіння чужим майном офіційно наданих йому за посадою службових повноважень, в той час як в ході розгляду справи такого зловживання службовим становищем в діях ОСОБА_5 не встановлено та нічим не доведено, а отже в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутня об`єктивна сторона вказаного злочину. З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України може полягати у відповідних формах, в тому числі і внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що і ставиться в вину ОСОБА_5 . Однак, з суб`єктивної сторони злочин може бути вчинено лише з прямим умислом. Внесення у офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково. З суб`єктивної сторони злочин може бути вчинено лише з прямим умислом. В ході судового розгляду так і не встановлено, які саме завідомо неправдиві відомості внесені в акти виконаних робіт, що призвело до завищення вартості будівельних робіт, не доведено прямого умислу підсудного у вчиненні такого діяння. Отже, суд вважає, що в ході судового розгляду не доведено та зібраними доказами не розкрито як об`єктивні так і суб`єктивні сторони інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, в тому числі і такі як прямий умисел ОСОБА_5 на заволодіння чужими коштами, та в чому полягає його корисливі мотиви та мета, внаслідок отримання товариством таких коштів. В ході судового слідства встановлено, що такі грошові кошти було перераховано підряднику за фактично виконані роботи на об`єкті, які і було відображено в актах виконаних робіт.
Такі висновки суду ґрунтуються, в тому числі, і на підставі наступних встановлених обставинах справи.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проводилися дві ревізії стосовно діяльності ТзОВ "Свалява-Міськбуд", два акти, за наслідками таких ревізій містять протиріччя; при проведенні першої ревізії не було виявлено порушення, а вже при другій ревізії порушення виявлено. Крім того вважає, що висновки експертів повністю спростовують такі обставини та надумані порушення, виявлені при проведенні ревізій, та й саме обвинувачення, адже ніякого злочину в діях ОСОБА_5 не встановлено, та жодними доказами таке не підтверджено, а обвинувачення побудовано лише на даних актах ревізії та показаннях, допитаного як свідка ревізора ОСОБА_12 , який, вона вважає дав завідомо неправдиві показання в судовому засіданні 05.10.2017 року та 27.11.2017 року, оскільки такі суперечать його по казаням, які він дав у судових засіданнях 03.08.2012 року та 18.09.2012 року, та суперечать встановленим обставинам у справі.
В судових дебатах захисник зробила усну заяву, яку просила вирішити при постановленні рішення в нарадчій кімнаті, а саме прийняти постанову в порядку, передбаченому ст. 277 КПК України, щодо притягнення до відповідальності свідка ОСОБА_12 за завідомо неправдиві показання. Однак, таке клопотання не може бути вирішено, оскільки заявлено в судових дебатах та суд позбавлений з`ясувати на цій стадії розгляду справи думку усіх учасників щодо такого клопотання. Крім того, суд звертає увагу, що даний свідок допитувався лише в межах виконання ним службових обов`язків при проведенні ревізії, та при допиті 05.10.2017 року сам вказав, що вже не пам`ятає всіх обставин та подій щодо яких він вже допитувався та щодо порушень виявлених в ході проведення ревізій, оскільки пройшло вже понад 6 років.
Захисник крім того, що повністю заперечила пред`явлене обвинувачення, вважає, що навіть ті дії які ставляться в вину її підзахисному невірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України за ознакою повторності. Вважає, що крім того, що саме обвинувачення сфальсифіковано органом досудового слідства, та ще й посадові особи не орієнтуються в питаннях кваліфікації за ознакою повторності злочинів проти власності. А саме, пред`являючи обвинувачення за ч. 3 ст. 191 КК України за ознакою повторності, необхідною умовою є і притягнення особи за ч. 1 або 2 ст. 191 КК України. Зазначених вимог обвинуваченням не дотримано та допущено грубу помилку при кваліфікації діяння та при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_5 . Такі зауваження щодо кваліфікацій діяння суд вважає слушними, однак, встановивши не доведеність пред`явленого основного обвинувачення по суті, суд не вважає доцільним перевіряти кваліфікацію таких дій за ознакою повторності.
Також зазначає, що дослідженими письмовими доказами, зокрема і доказами, які надані стороною захисту та містяться в матеріалах справи т. 4 (в т.ч. і дорожні листи автокрана), висновками експертиз, які дослідженні в судовому засіданні, допитом експерта в минулих судових засіданнях, які були оголошені і в даному складі суду, навіть і показаннями допитаних свідків, жоден з яких не підтвердив вини ОСОБА_5 не доведено вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 191 КК України та ч. 1 ст. 366 КК України. Крім того, вважає і акти ревізій не належними доказами та не достатніми для твердження про наявність вини у діях ОСОБА_5 , адже дані акти суперечливі, відомості викладені не точні, суперечать один одному та й висновки в даних актах повністю спростовані висновками експертиз, а будь-які суперечності чи сумніви необхідно тлумачити на користь підсудного.
Зазначені обставини, на які посилається сторона захисту, стороною обвинувачення в судовому засіданні не були спростовані.
У відповідності до ст. 64 КПК України (1960 р.) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розміри витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Згідно з ст. 65 КПК України (1960 р.) доказами у кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий, суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. (із змінами) «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.
Так, перевіряючи обставини, які вважає доведеними прокурор та які заперечує захист судом досліджено, крім зазначених вище і інші докази зібрані у справі.
Допитані в ході судового розгляду, зокрема i під час розгляду справи в іншому складі суду, показання яких були дослідженні судом, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , та, частково навіть ОСОБА_12 підтвердили, що на об`єкті було виконано більше робіт, ніж передбачено актами приймання виконаних підрядних робіт, та більше, ніж оплачено підряднику ТОВ «Свалява-Міськбуд».
Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_14 (протокол судового засідання а.с.35) та в судовому засіданні показав, що був головою Свалявської міської ради. Роботи по об`єкту «Реконструкція трибун стадіону «Авангард» по вул. Фізкультурній в м. Свалява» в період з 2008 р. по 2011 р. виконувало тільки ТОВ «Свалява-Міськбуд», яке окрім виконання робіт, надавало спонсорську допомогу Свалявській міській раді, виконувало інші роботи, якi на той час Свалявська міська рада не могла оплатити через відсутність коштів. Зокрема, ТОВ «Свалява-Мiськбуд» встановило на даному об`єкті закуплені Свалявською міською радою крісла в кількості 2500-3000 штук. Також свідок показав, що ТОВ «Свалява-Мiськбуд» до початку виконання робіт на об`єкті здійснювало прибирання та вивезення сміття, розчищення території об`єкту, так як об`єкт перебував у жахливому стані та неможливо було приступити до виконання робіт, попередньо не прибравши сміття. Підтвердив, що проводились підготовчі роботи, так як об`єкт не відповідав вимогам безпеки, був захаращений сміттям. Також підтвердив, що спецтехнікою, автокраном, екскаватором здійснювалось розчищення території від залишків попередніх бетонних конструкцій, що були зруйновані та заважали проведенню нових робіт. Свідок показав, що з усіх підготовчих робіт, розчищення та вивезення сміття, прибирання території об`єкту підрядником було зазначено в актах виконаних робіт лише їх частину. Решта ж робіт залишилась не відображеною в актах виконаних робіт та не оплаченою підряднику ТОВ «Свалява-Мiськбуд». Також свідок ОСОБА_16 підтвердив, що ТОВ «Свалява-Мiськбуд» змонтувало на об`єктi сцену, яка також не зазначена в актах виконаних робіт та не оплачена міськрадою.
Допитана в якості свідка ОСОБА_10 , в судовому засідання 05.10.2017 року (та в інших судових засіданнях, показання якої досліджено в судовому засіданні та оголошено протоколи судового засідання а.с.59, а.с.35, в частині даних показань свідком) показала, що працювала головним бухгалтером Свалявської міської ради. Контрольні обміри, проведені КРВ в Свалявському районі відповідають дійсності - ТОВ «Свалява-Міськбуд» дійсно встановило на даному об`єктi на 1,255 т більше металоконструкцій, ніж зазначено в актах приймання виконаних робіт. Це були повторні обміри. Перші контрольні обміри, проведені напередодні стосувалися обчислення встановлених на об`єкті крісел. Дані крісла були закуплені Свалявською міською радою та списані по рахунках бухгалтерського обліку на даний об`єкт. Ці роботи виконувало ТОВ «Свалява-Мiськбуд». Роботи по монтажу крісел не було оплачено ТОВ «Свалява-Мiськбуд», так як в бухгалтерію не здавались акти виконаних робіт по цим роботам. Розрахунок за виконані роботи проводився тільки згідно з актами виконаних робіт та наданих підрядником рахунків.
Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що щодо обставин даної справи їй лише відомо що було проведено перевірки КРУ по об`єкту реконструкцію стадіону «Авангард» та що за наслідками даних ревізій було встановлено завищення проведених робіт, таке завищення призвело до збитків у розмірі близько 75 000 грн., вона лише знає про те, що встановлено ревізіями та контрольними обмірами, вона в межах своїх повноважень лише зобов`язана була проводити оплату виконаних робіт на підставі наданих їй фінансових документів, в тому числі і на підставі актів приймання виконаних робіт по об`єкту реконструкції стадіону, акти їй поступали з підписами підрядника та посадової особи міської ради, в її повноваження не входить перевіряти достовірність та об`єм виконаних будівельних робіт. Крім того, підтвердила, що у 2010 році Свалявська міська рада заборгувала ТОВ «Свалява-Міськбуд» близько 25 тисяч грн. за виконані роботи.
Дослідженими в судовому засіданнями оголошеними показаннями, допитаного в якості свідка ОСОБА_15 на досудовому слідстві та в судовому засіданні (протокол судового засідання а.с.65) встановлено, що він, ОСОБА_9 підписував акти приймання виконаних підрядних робіт. Підтвердив, що він був на місці коли розпочиналось будівництво, проводився демонтаж старих лавок i неможливо було починати будівництво, бо не була прибрана територія на якій проводилось будівництво. Повідомив, що вони виходили на місце майже кожного дня i на об`єкті був автокран поки велись бетонні роботи. Також підтвердив, що він підписував акти i вони відповідали дійсності.
Допитана в якості свідка ОСОБА_13 , яка брала участь при проведенні позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ «Свалява-Міськбуд», показала суду, що ТОВ «Свалява-Мiськбуд» було єдиним підрядником, що проводило роботи на об`єкті «Реконструкція трибун стадіону «Авангард» по вул. Фізкультурній в м. Свалява» впродовж 2008-2011 р.р. Контрольні обміри на даному об`єкті проводились двічі. В результаті перших контрольних обмірів було встановлено, що всі крісла змонтовано, однак акт контрольних обмірів не складався. Також свідок показала, що ТОВ «Свалява-Мiськбуд» виконало роботи по монтажу сходів, так як вони наявні на об`єкті. Свідок ОСОБА_13 показала, що другі контрольні обміри, стосовно обчислення ваги встановлених металоконструкцій відповідають дійсності - ТОВ «Свалява-Міськбуд» дійсно встановило на даному об`єкті на 1,255 т більше металоконструкцій, ніж зазначено в актах приймання виконаних робіт. Проте, сума надміру встановлених металоконструкцій, що не була оплачена підряднику, не відмінусовувалась ревізорами при визначенні розміру збитків, завданих Свалявській міській раді, так як не була передбачена договором та актами виконаних робіт. Свідок ОСОБА_13 , яка проводила ревізію показала, що ТОВ «Свалява-Мiськбуд», дійсно, проводило на даному об`єкті роботи, які йому не оплачено. Ці роботи можуть становити значну суму, однак підрядник не оформив документацію. На інші роботи не укладались договори та акти виконаних робіт, а отже вони не можуть бути оплачені та враховані ревізорами.
В якості свідка було допитано і ОСОБА_12 , який, будучи посадовою особою ревізором з питань будівництва та на підставі рішення суду проводив позапланову ревізію робіт фінансово-господарської діяльності ТОВ «Свалява -Міськбуд», а саме робіт на об`єкті реконструкції трибун стадіону «Авангард» та досліджено показання даного свідка дані в інших судових засіданнях (протоколи судового засідання від 03.08.2012 року та від 18.09.2012 року), та підтвердив висновки ревізії щодо виявлених порушень ТОВ «Свалява-Міськбуд», зокрема підтвердив, що при проведенні контрольних обмірів було виявлено завищення вартості робіт шляхом неправомірного включення до даних актів робіт щодо прибирання території та вивезення сміття, неправомірно завищено вартість робіт і в частині збільшення фактичних витрат машино-годин автокрана, завищено роботи щодо монтажу металоконструкцій під сидіння трибун. Загальну суму, на яку виявлено порушення не пам`ятає, така зазначена в акті ревізії. Щодо наявності сходів бетонних на стадіоні не заперечив, та щодо сидінь, крісел і металоконструкцій, однак, вважає, що порушено саму технологію виготовлення таких конструкцій, і внаслідок цього неправомірно завищено вартість робіт при цьому. Крім того, відповідаючи на запитання захисника, свідок не заперечив, що при проведенні обмірів та контрольних обмірів було виявлено і об`єм робіт, який не включений в акти виконаних робіт та не оплачені міською радою. Щодо розбіжностей у актах ревізії по розрахунку загальновиробничих витрат зазначив, що звірка проводилась вибірково, так само і щодо розбіжностей з довідкою зустрічної звірки зазначив, що використовувались усереднені показники до загальновиробничих витрат.
Досліджено покази свідка ОСОБА_11 , дані на досудовому слідстві (оголошені в судовому засіданні) та, які дані в судовому засіданні 21.02.2012 року, які оголошені з протоколу судового засідання. В яких він підтвердив, що був членом комісії при поведені контрольних обмірів робіт по об`єкту стадіону, які проводились в межах позапланової ревізії. В ході проведення таких обмірів складено було обміряно всі конструкції на стадіоні, складено акт контрольних обмірів, та повідомив, що працівниками КРВ виявлено порушення що полягали у завищенні цін на роботи.
Також, при дослідженні показань допитаного судом експерта ОСОБА_17 (протокол судового засідання а.с.154-155) встановлено, що даний експерт, будучи під присягою, та повідомленим про кримінальну відповідальність, повністю підтвердив наданий ним висновок від 02.12.2013 року судової інженерно-технічної експертизи у даній кримінальній справі, підтвердив, що ним було вивчено і матеріали справи та проводились дослідження безпосередньо і на самому об`єкті стадіоні. Даний висновок, на думку захисту спростовує всі пункти пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.
Сумнівів в правдивості даних показань свідків у суду не має, оскільки їх показання логічно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи. Суд оцінює такі показання свідків в їх сукупності, як показання дані на користь підсудного, та, аналізуючи їх в сукупності з іншими дослідженими доказами в їх системному зв`язку не може їх вважати доказами вини підсудного в пред`явленому обвинуваченні, а розбіжності в показаннях є несуттєвими, та, на думку суду такі розбіжності можуть мати місце, внаслідок того, що події щодо яких дано показання відбувались понад 7-8 років тому.
При дослідженні судом письмових доказів, а саме, оригіналів дорожніх листів роботи автокрана, які містяться в матеріалах справи (т. 4), в яких зафіксовано фактично відпрацьовані машино-години автокрана на об`єкті реконструкції трибун стадіону, заперечень щодо достовірності такого доказу не висловлено, отже дані доказу судом беруться до уваги. А сумніви прокурора щодо достовірності таких доказів висловлені в судових дебатах нічим не підтверджено та при безпосередньому їх досліджені під час судового слідства висловлені не були, відповідні клопотання щодо призначення експертиз чи надання додаткових пояснень щодо їх походження не заявлялись.
Одночасно, виявлені порушення ревізіями, внаслідок яких пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 спростовуються і висновком № 8916 судової будівельно-технічної експертизи по кримінальній справі № 710/263/11 від 29.04.2017 року. З гідно з даним висновком встановлено, що виконані будівельні роботи з реконструкції трибун СК «Авангард» по вул. Фізкультурній у м. Свалява ТОВ «Свалява-Міськбуд» відповідають вимогам, які ставляться перед фізично-оздоровчими спорудами і поширюються на проектування нових і реконструкцію критих і відкритих спортивних споруд із місцями для глядачів. Встановлено, що при виконанні переліку та обсягів робіт, які зазначені в актах виконаних робіт КБ -2в по реконструкції трибун СК час роботи будівельних машин та механізмів визначений на підставі ресурсних елементних кошторисних норм у відповідності до зазначених обсягів робіт, і відповідає нормативному часу, та встановлено що виконані підрядником роботи з монтажу виконаних конструкцій, сходів прямолінійних і криволінійних, пожежних з огорожею в кількості 8,9465 тон відповідають технології виготовлення металоконструкцій. Висновком підтверджується, що застосовані коефіцієнти ТОВ «Свалява -Міськбуд» при розрахунку загальновиробничих витрат відповідають вимогам ДБН.
Разом з тим, висновком судової будівельно-технічної експертизи зазначено, що адміністративні витрати та кошторисний прибуток в актах приймання виконаних робіт форми № КБ-2в за період квітень 2008 р. грудень 2010 р., розраховано за усередненими показниками рекомендованими Держбудом, виражених у гривнях в розрахунку на одну людино-годину загальної кошторисної трудомісткості робіт в прямих та загальновиробничих витратах, і відповідають відповідним вимогам ДБН, про що і зазначено у довідці зустрічної звірки, яка проведена при позаплановій ревізії, що в сукупності і з іншими дослідженими доказами спростовує, пред`явлене обвинувачення щодо службового підроблення актів форми КБ2-в.
Дослідженні письмові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження та показання свідків і самого підсудного не узгоджуються з висновками обвинувачення та не підтверджують вину ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, а навпаки підтверджують позицію сторони захисту.
Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. Його особливістю є те, що, на відміну від привласнення чи розтрати, предметом заволодіння чужим майном шляхом службового зловживання може бути і майно, яке безпосередньо не було ввірене винному чи не перебувало в його віданні. У зазначений спосіб винний може заволодівати майном, щодо якого в силу своєї посади він наділений правомочністю управління чи розпорядження майном через інших осіб. Тобто він має певні владні повноваження щодо впливу на осіб, яким це майно ввірено чи перебуває у їх віданні.
Предметом такого протиправного заволодіння може бути також майно, щодо якого ані сам винний, ані його підлеглі не були наділені певною правомочністю. На відміну від привласнення і розтрати для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, а використання для заволодіння чужим майном офіційно наданих йому за посадою службових повноважень.
Закінченим злочин у цій формі вважається з моменту незаконного безоплатного заволодіння майном, отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд.
Суб`єктивна сторона злочину за ч. 3 ст.191 КК України передбачає лише прямий умисел, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.
Оцінюючи в сукупності вказані обставини та докази, які стороною обвинувачення покладені в основу обвинувачення, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони, а відтак і склад злочину, передбачений ч. 3 ст.191 КК України, в тому числі не доведено і кваліфікацію за цією статтею за ознакою повторності. При цьому суд вважає, що подані стороною обвинувачення докази жодним чином не доводять привласнення та заволодіння ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем чужим майном, а саме грошовими коштами, сплаченими Свалявською міською радою за виконані роботи ТОВ "Свалява-Міськбуд". Обвинуваченням не подано доказів на підтвердження прямого умислу обвинуваченого на скоєння даного злочину, корисливого мотиву, мети збагатитися за рахунок цього майна. В той час і не доведено таких обов`язкових ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони службового підроблення офіційних документів - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (корисливих мотивів, прямого умислу, способу вчинення). Оскільки роботи на об`єкті були виконані в повному обсязі (та навіть більшому), як і зазначено в актах виконаних робіт та підтверджено під час судового розгляду, а тому підстав стверджувати про незаконне заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами немає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підсудного необхідно визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складів злочинів, передбачених ч.3 ст.191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України
Судом беззаперечно встановлено, що будівельні роботи на об`єкті реконструкції трибун СК «Авангард» по вул. Фізкультурній в м. Свалява, які зазначені в актах форми № КБ-2в виконувались підрядником в зазначеному об`ємі, та дослідженими доказами прямо не доведено, що такі роботи не відповідають відповідним нормативам, правилам та вимогам, які ставляться до такого виду робіт нормативно-правовими актами в галузі будівництва. Обсяги та вартість фактично виконаних робіт відповідають обсягам та вартості, зазначеним в актах виконаних робіт.
Суд, оцінивши докази на які посилаються органи досудового слідства, які вичерпно поповненні в судовому слідстві, враховуючи, що можливості та способи збирання доказів у справі стосовно ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах за ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України вичерпано, та, що всі докази які долучені до справи перевірено, оцінено, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_5 складу злочинів передбачених зазначеними статтями КК України.
Клопотань про доповнення досудового та судового слідства, скерування справи на додаткове розслідування сторонами, зокрема прокурором не заявлено. А тому, враховуючи позиції сторін, у відповідності до положень ст. 16-1 КПК України, суд вважає, що у даній справі немає підстав для винесення обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191 КК України та ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (1960 р.) кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу злочину. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, якщо така обставина, виявлена в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд справи до кінця і в зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину постановляє виправдувальний вирок.
Відповідно до загальних принципів судочинства визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може ґрунтуватися лише на переконливих та безспірних доказах.
Статтею 2 КПК України (1960 р.) визначено завдання кримінального судочинства, крім іншого, в тому числі і, щоб жоден, невинний не був покараний.
Відповідно до статті 22 КПК України (1960 р.) суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які не містять даних про фактичні обставини справи, або на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція), кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно зі ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Зазначені конституційні положення та положення чинних міжнародних договорів закріплюють такі найважливіші засади кримінального провадження, серед яких і верховенство права, і презумпція невинуватості та і забезпечення доведеності вини. З системного аналізу норм Конституції України та Конвенції слідує, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як і закріплено норми законів, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому процесуальним законом, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно зі ст. 323 КПК України (1960 р.) вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні та оцінює докази, ґрунтуючись на всебічному повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з ч. 2 ст. 327 КПК України (1960 р.) обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише за умови, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.
Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. (із змінами) «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» резолютивна частина виправдувального вироку повинна містити рішення суду про визнання підсудного невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею (пунктом, частиною статті) кримінального закону, за якою його було віддано до суду, із зазначенням передбаченої законом підстави виправдання.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріплений у ч. 1 ст. 62 Конституції принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
З урахуванням аналізу встановлених судом фактичних обставин кримінальної справи, враховуючи суб`єктивну та об`єктивну сторони інкримінованих підсудному діянь, відсутністю всіх обов`язкових ознак складів злочинів в діях ОСОБА_5 , та відповідно до вимог ч. 4 ст. 327 КПК України (1960 р.), суд постановляє виправдувальний вирок у випадках коли в діянні підсудного немає складу злочину.
Судових витрат у справі не має.
Речові докази письмові документи слід залишити в матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 16-1, 22, 64, 65, 323, 324, 327, 328 КПК України (1960 р.), суд, -
ОСОБА_5 визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3ст.191 КК України, у зв`язку з відсутністю у його діях даного складу злочину.
ОСОБА_5 визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях даного складу злочину.
У задоволенні заявленого цивільного позову відмовити.
Речові докази по справі:
- платіжні доручення, довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), акти приймання виконаних робіт за кошторисом (форма КБ-2), відомості ресурсів до актів виконаних робіт, проведених ТОВ «Свалява-Міськбуд по об`єкту «реконструкція стадіону по вул. Фізкультурна в м. Свалява» - залишити в матеріалах кримінальної справи (т. 2, стор. 12-83).
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 днів з моменту його оголошення, через Свалявський районний суд Закарпатської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуюча: суддя ОСОБА_1