№ 612/62/18
1 кп /612/28/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 вчинив умисний корисний злочин за таких обставин.
ОСОБА_3 в середині грудня 2016 року опівночі, більш точного часу та дати встановити не виявилося можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, з корисливого мотиву, з метою наживи, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна, проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав дві чавунні пічні плити розмірами 700х400 для печі опалення твердим паливом, які належали потерпілому ОСОБА_5 .
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 4894 від 06.11.2017, ринкова вартість не ушкодженої чавунної плити склала 113 грн. 00 копійок, вартість пошкодженої чавунної плити склала 60 грн. 00 копійок.
Крім того, викрав з даху приміщення сараю, розташованого на території даного домоволодіння, 20 листів шиферу 8 хвильового, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи ХНДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 1569 від 30.01.2018 склала 1200 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1373 гривень 00 копійок.
Після скоєння вказаного злочину ОСОБА_3 з місця події з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
У судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, кваліфікацію не оспорює. Пояснив про обставини вчинення крадіжки так як вони викладені у обвинувальному акті. Зокрема вказав, що він проживає разом із матір`ю яка хворіє. Батько помер давно. Оскільки були потрібні кошти на лікування матері, він вирішив вчинити крадіжку. Потерпілого раніше він не знав, але йому було відомо, що той в домоволодінні, звідки відбулося викрадення, буває нечасто. Для здійснення викрадення взяв з дому санки та молоток. Висновки експертиз щодо вартості викрадено не оспорює, вартість експертиз визнає. У вчиненому щиро кається. В подальшому обіцяє вести себе законослухняно, домовився по працевлаштування, має намір одружитися, допомагати хворій матері.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів щодо його особи, експертиз, речових доказів.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доведеною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Має постійне місце проживання де проживає з матір`ю, братом та сестрою. За місцем проживання характеризується органом місцевого самоврядування посередньо. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває. Військовозобов`язаний. На час розгляду справи військову службу не проходив.
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставин які пом`якшують і відсутність обставин що обтяжують покарання, повернення викрадено потерпілому, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про те що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Також суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст. 75 КК України.
Крім того на ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
При цьому суд враховує думку потерпілого, викладену ним у письмовій заяві, про те що він матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 не має, по мірі покарання покладається на суд.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України шляхом повернення викраденого власнику та конфіскації знарядь та засобів вчинення злочину у власність держави.
Так, законом України № 1019-VIII від 18.02.2016 року доповнено статтею 96-1 КК України, відповідно до якої спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За положеннями п. 1 та п.4 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину або відповідно використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо яких необхідно прийняти рішення при постановлені вироку не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути на користь держави із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 01 грудня 2015 року Олександрівським РС ГУ ДМС України в Донецькій області, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4894 від 27.10.2017 395 грн. 48 коп., судово-товарознавчої експертизи № 1569 від 30.01.2018 143 грн. 00 коп., а всього 538 (п`ятсот тридцять вісім) грн. 48 коп.
Призначення платежу: експертні послуги.
1. 20 листів шиферу та чавунну пічну плиту, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.
2. На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України сани та молоток, передані на зберігання ОСОБА_3 , конфіскувати у дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1