Справа №: 400/735/17
Провадження № 1-в/400/145/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника Петрівської ВК №49 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в смт. Петрове справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, без постійного місця проживання, росіянина, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, засудженого 14.12.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі.

Згідно ухвали Петрівського райсуду Кіровоградської області від 27.04.2016 року, строк попереднього ув`язнення з 30.07.2011 року по 20.06.2012 року зараховано за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку, що один такий день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі (залік 01 рік 10 міс. 03 дні.);
про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор та представник Петрівської виправної колонії в Кіровоградській області №49 заперечили щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, мотивуючи це тим, що засуджений не став на шлях виправлення, засуджений та його захисник підтримали клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 14.12.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі.
Згідно ухвали Петрівського райсуду Кіровоградської області від 27,04.2016 року, строк попереднього ув`язнення з 30.07.2011 року по 20.06.2012 року зарахувано за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку, що один такий день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі (залік 01 рік 10 міс. 03 дні.)
Початок строку: 24.01.2011 року. Кінець строку: 22.03,2020 року.
За час перебування в СІЗО м.Харкова зарекомендував себе наступним чином, допустив два порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених речей. Стягнення погашені. Заохочень не мав.
З 26.12.2012 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49). За час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: допустив чотирнадцять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення, та правами начальника установи, допущені порушення виражались у зберіганні заборонених речей, порушення розпорядку дня. Частина стягнень погашено згідно ч. 14 ст. 134 КВК України, п`ять стягнень не погашено.
Після прибуття в установу не був працевлаштований на виробництві установи, у зв`язку із відсутністю обсягів виробництва. Залучався до робіт без оплати праці з благоустрою відділення згідно ч.5 ст.118 КВК України, за що і був заохочений один раз правами начальника відділення.
Не завжди виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи.
Підтримує зв`язки із засудженими різної спрямованості, не завжди адекватно реагує на критику у свою адресу.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.
Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Не завжди приймає участь у виконанні робіт із благоустрою установи.
Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає.
По прибуттю до Петрівської виправної колонії (№49) виявив бажання прийняти участь програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт ».
Засуджений під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.
Прагнення до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не має.
Соціальних зв`язків не має.
Згідно вироку суду позову не має. Виконавчий лист до установи не надходив.
Як вбачається з довідки про стан здоров`я медичної частини Державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» від 03.11.2017 року , засуджений страждає на ряд захворювань, а саме:
- легка розумова відсталість;
- ВІЛ - інфекція 111 клінічна стадія ;
- хронічний гепатит активна фаза;
- цистіт;
- змішана дисцикуляторна ентефалопатія 1 ступеня з астеноневротичним синдромом;
- судомні напади амнезії.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України, особам, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. А частиною другою вказаної статті також передбачено, що таке звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, згідно п.2 ч.3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Як наголошено в роз`ясненнях, наведених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допустив чотирнадцять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення та правами начальника установи, допущені порушення виражались у зберіганні заборонених речей, порушення розпорядку дня. Частина стягнень погашено згідно ч. 14 ст. 134 КВК України, п`ять стягнень не погашено.
Після прибуття в установу не був працевлаштований на виробництві установи, у зв`язку із відсутністю обсягів виробництва. Залучався до робіт без оплати праці з благоустрою відділення згідно ч.5 ст.118 КВК України, за що і був заохочений один раз правами начальника відділення.
Крім цього, засуджений раніше звільнявся умовно-достроково 17.08.2006 від відбування покарання призначеного вироком 22.02.2005 року Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185; ч.З ст.185; ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі з невідбутим строком на 04 місяці 17 днів, але знову вчинив злочин, що вказує про недостатнє бажання останнього ставати на шлях виправлення.
Вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Виходячи з наведеного і враховуючи, що своєю поведінкою засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання останнього.

На підставі викладеного, керуючись, ст.81 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб, через Петрівський районний суд Кіровоградської області, а засудженим з моменту отримання ним копії ухвали.

Суддя(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_7