Справа № 344/2790/18
Провадження № 1-кс/344/1155/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000872 від 03.03.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилалася на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінальних проваджень № 0000872 від 03.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2018, близько 04 год.30 хв., ОСОБА_4 , намагався викрасти з приміщення перукарні, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківська, вул. Пулюя, 10/1, телевізор марки «LG 24MT49 S-PZ», який був прикріплений на стіні за допомогою кріплення. Однак, викрасти зазначений телевізор не вдалося, оскільки під час вчинення замаху на кримінального правопорушення, був затриманий працівниками патрульної поліції в під`їзді № 2, будинку АДРЕСА_1 . Після чого 03 березня 2018 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченогоч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ця підозра є обґрунтованою, оскільки протиправність дій останнього повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема відомостями, які є у протоколах: допиту потерпілого ОСОБА_6 , допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами огляду місця події від 03.03.2018, а саме приміщення перукарні, що по АДРЕСА_2 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Міжріччя, Долинського району, Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_3 , не працюючий, з неповною середньою освітою, одружений, раніше судимий: 18.12.2002 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; 19.05.2004 Івано-Франківським міським судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 31.10.2005 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185, та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 16.12.2008 Долинським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяців; 24.11.2014 Тисменицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив замах на умисний корисливий майновий злочин, відповідно до санкцій ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до чотирьох років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, тому може виїхати за межі м. Івано-Франківська з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Підставою вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, оскільки звільнившись з місць позбавлення волі, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, останній ніде офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, тому може вчинити кримінальне правопорушення з метою отримання прибутку.

Таким чином в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

На цей час запобігти вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити та визначити заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні захисник підозрюваного задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту, однак якщо суд прийде до висновку про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави, який становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03 березня 2018 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Міжріччя, Долинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_3 , не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 18.12.2002 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; 19.05.2004 Івано-Франківським міським судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 31.10.2005 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185, та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 16.12.2008 Долинським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяців; 24.11.2014 Тисменицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 02 травня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 35 240 (тридцять пять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 02.05.2018 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1