Справа №470/850/16-к 28.03.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000445, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08.06.2017 р., остаточно визначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Ухвалено до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Термін відбуття покарання ухвалено обчислювати з 23.12.2016 р., зарахувавши у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідно до положень ст. 72 КК України, строк його попереднього ув`язнення з 23.12.2016 р. по 20.06.2017 р., подальше попереднє ув`язнення враховувати з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 703,68 грн. за проведення судової експертизи.
Вирішено питання щодо речових доказів у справі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити, визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі. За сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08.06.2017 р., остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що з висновками суду щодо обставин вчинення ним злочину та кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України не погоджується, вважає його неправильним, а вину не доведеною. Вважає, що вживання ним 100 г горілки не свідчить про знаходження його у стані сп`яніння, а тому ця обставина, на його думку, а ні органом досудового розслідування, а ні судом не доведена.
Наполягає на тому, що настання смерті потерпілій він не бажав, між ними були дружні стосунки, а тому і висновку суду про те, що він бажав настання смерті ОСОБА_8 нічим не підтверджуються. ОСОБА_8 викрала у нього вдома належні йому на праві власності державні акти на землю, які він виявив у неї в будинку, коли перебував там опівночі. Обурившись на неї за це, він неодноразово, близько 4 разів, вдарив її по тулубу, голові, обличчю та в область живота. Тривало це близько 3-5 хвилин, залишив її живою, вона стогнала. Чи була в неї кров від його ударів, він не бачив, оскільки в кімнаті було темно. Близько 12 години виявив її вже мертвою, злякавшись, заховав її тіло та втік із с. Сергіївка.
Вказує, що 22.12.2016 р. він добровільно здався працівникам поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пояснивши їм, що побив дівчину і вона від його ударів померла, а тому у вироку неправильно зазначено, що він повідомив працівникам поліції про вбивство дівчини, оскільки він повідомив про те, що побив її і вона від цього померла.
З посиланням на висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 № 118 від 21.12.2016 р. зазначає, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої, утворилися незадовго до настання смерті, що підтверджує його пояснення про залишення потерпілої живою, а також підтверджує той факт, що смерті потерпілій він не бажав.
Вважає, що оскільки у висновку судово-медичного експерта зазначено, що травмуючими предметами могли бути стіна з відносно рівною поверхнею, підлога чи інші подібні предмети з плоскою контактуючою поверхнею, то тяжкі тілесні ушкодження потерпілій заподіяли безпосередньо не його удари рукою, а поштовхи та падіння, від яких потерпіла отримала відповідні тілесні ушкодження, які спричинили смерть.
Наголошує на тому, що відповідно висновку судово-медичного експерта, в крові трупа виявлений етиловий спирт в кількості 2,13 ‰, що свідчить про знаходження ОСОБА_8 в середньому ступені алкогольного сп`яніння, від чого вона сама могла хитатися та падати. Крім того, у зв`язку із зловживанням нею алкоголем та палінням, вона мала досить кволе здоров`я, що теж могло стати причиною її смерті.
Посилаючись на п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», зазначає, що його дії неправильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство. Їх необхідно перекваліфікувати на ч. 2 ст. 121 КК України, як навмисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала смерть потерпілого, і призначити йому покарання, виходячи із санкції статті КК України.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
18.12.2016 р. близько 00.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 до будинку АДРЕСА_2 , де останні спільно вживали спиртні напої.
Перебуваючи у спальній кімнаті зазначеного будинку, ОСОБА_5 виявив на підвіконні документи на земельну ділянку, що належали його покійним батьку та бабусі, які до цього знаходилися у нього вдома. Обурений викраденням зазначених документів ОСОБА_8 , в ході виниклої сварки із останньою через вказані обставини, передбачаючи та бажаючи настання смерті потерпілої, ОСОБА_5 умисно наніс руками та ногами не менше 14 ударів по різним областям голови та тулубу ОСОБА_8 , від яких остання впала на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, та бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , схопивши її руками за голову, із значною силою не менше 6 разів умисно вдарив її головою об стіну, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у виді забою головного мозку, крововиливів під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, що зумовило гостре порушення та зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функції центральної нервової системи, від яких настала смерть потерпілої.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті особі.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені дослідженими судом доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку.
Обвинувачений ОСОБА_5 в суді першої інстанції не заперечував того, що 17.12.2016 р. він з ОСОБА_8 у нього вдома вживали спиртні напої, після чого вона пішла. Випивши ще грам 100 горілки 18.12.2016 р. він направився до її місця мешкання. Прибувши до потерпілої біля 00.30 год. та виявивши документи на земельну ділянку, що належали його покійним родичам, які, зі слів потерпілої, вона забрала у нього, він став сваритися з ОСОБА_8 . Під час, сварки остання кричала та штовхала його, він долонею вдарив її у груди. Вона спиною впала на підлогу, намагалася піднятися. Він вдарив її долонею по обличчю, вона знов впала на підлогу. Він наніс їй удар в живіт ступнею ноги, в бік носком ноги. Усього наніс по тулубу ногами з невеликою силою біля 4 ударів та пішов. Взутий він був у військові берци. Від його ударів у потерпілої крові не було, вона була жива. Коли він йшов, вона намагалася піднятися та схопити його за ногу, залишилась лежати на спині у спальній кімнаті головою до виходу. Ця бійка відбувалась близько 3-5 хвилин. Він не вбивав потерпілу. Двері в будинок потерпілої не зачиняються. Вона зловживала алкогольними напоями, вела паразитичний спосіб життя, скоювала по селу крадіжки, тому, на його думку, вбити її міг хто завгодно.
Проте такі твердження обвинуваченого спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами.
За даними протоколу слідчого експерименту від 24.12.2016 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , останній надавав аналогічні показання, але, крім цього, вказував на те, що на стіні бачив плями крові, юшку крові на полу, яку він стер ганчіркою, також витер сліди свого взуття на підлозі. Надалі пішов додому та повідомив матір, що вбив ОСОБА_8 . Надалі його було затримано в м. Інгулець Дніпропетровської області, він сам повідомив поліцію про те, що вбив;
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 20.12.2016 р. із фототаблицею території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час огляду в спальній кімнаті будинку на лівій стіні на шпалерах на площі 2,6 м (ширина) та 1,9 м (висота від підлоги) розташовані чисельні плями червоно-бурого кольору. В лівій частині стелі кімнати близько в 10 см від лівої стінки та близько в 1 м стінки з вікном знаходяться дві плями бурого, одна від одної розташована на відстані 5 см.
За висновком експертизи № 28 від 23.01.2017 р., фрагменті тканини, пучку волосся, на двох фрагментах шпалер, шапці (вилучених 20.12.2016 р. при огляді місця події будинку, де виявлено труп ОСОБА_8 ) знайдена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_8 . На фрагменті шпалер з коричневою фарбою знайдена кров людини, не виключають можливості походження крові, в тому числі від ОСОБА_8 .
За висновком судово-медичної експертизи трупу № 118 від 21.12.2016 р. причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, крововиливів під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, що зумовило гостре порушення та зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функції центральної нервової системи. Вираженість трупних явищ, з урахуванням перебування трупа в холодній будівлі в холодну пору року, свідчить про те, що смерть настала в межах від 2 до 4 діб до експертизи трупа.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: 1) закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою правої тім`яної долі головного мозку, крововиливів під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки в ділянці правої тім`яно-скроневої долей, численні забої м`яких тканин голови у вигляді зливних крововиливів в м`які тканини голови в лобній, лівій та правій тім`яних, скроневих та потиличній ділянках голови, масивна підшкірна гематома волосяної частини голови, обширний синець на лобі справа з переходом на праву скроню, на фоні якого 4 садна; 2) синець навколо правого ока на фоні вираженого набряку м`яких тканин, синець та набряк м`яких тканин на спинці носа, перелом кісток спинки носа, синці в нижній частині правої щоки, посередині підборіддя, правій вушній раковині, правому плечі, верхній частині грудей справа, синці на зовнішній стороні правої кисті та правому лікті; 3) рана на правій щоці.
Тілесні ушкодження вказані в п. 1 утворилися незадовго до настання смерті (близько 1 години) в бистрій послідовності одне за другим від дії тупих твердих предметів (предмета) з переважаючою плоскою контактуючою поверхнею, про що свідчать розміри та форми крововиливів, їх характеристики та особливості (в центральній частині товщина крововиливів максимальна, а до країв рівномірне потоншення). Не виключено, що такими травмуючими предметами (предметом) могла бути стіна з відносно рівною поверхнею, підлога чи інші подібні предмети.
Розташування крововиливів в тім`яній ділянці голови та в межуючи з нею лобній, скроневих та потиличній ділянці виключає можливість утворення вказаної черепно-мозкової травми в результаті падіння з положення стоячи на площину (як самовільного так і з прискоренням). Більш характерні обставини її утворення це нанесення ударів головою об вказані вище травмуючи предмети. Враховуючи, що мала місце тяжка травма головного мозку, а саме наявність забою головного мозку та крововиливів під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, яка супроводжується звичайно втратою свідомості, наявність великої кількості крововиливів в м`які тканини (не менше 6-ти), які свідчать про велику кількість місць прикладення дії травмуючих предметів, що в даному випадку неможливо при втраті свідомості, потерпіла не могла спричинити сама собі вказану черепно-мозкову травму, а удари головою об травмуючи предмети були нанесені під дією сторонньої сили. Як вказує експертний досвід та літературні дані, такі умови травмування виникають, коли стороння людина наносить удари головою потерпілої об травмуючу поверхню (стіна, підлога і т.п.). При цьому, в момент нанесення ударів, можливе тримання сторонніми руками як за саму голову, так і за частини тіла. Потерпіла в цей момент могла знаходитися як в лежачому положенні, так і в сидячому, чи напівсидячому.
Враховуючи наявність обширного відшарування м`яких тканин голови від кісток склепіння черепа та наявність підшкірної гематоми, можна сказати, що удари головою були нанесені з великою силою та протягом короткого проміжку часу.
Тілесні ушкодження, вказані в п. 1, по критерію небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та в даному випадку явилися причиною смерті.
З моменту спричинення вказаної черепно-мозкової травми до моменту настання смерті пройшов деякий проміжок часу (близько 1 години). Враховуючи тяжкість травми, а саме наявність тяжкого забою головного мозку та внутрішньочерепних крововиливів, здійснення потерпілою в цей час яких-небудь самостійних дій (пересування, розмови і таке інше) є малоймовірним.
Тілесні ушкодження, вказані в п. 2, утворилися незадовго до смерті (в межах 1 доби) в результаті дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинно-наслідкову зв`язку з настанням смерті не перебувають. Виходячи з характеристик тілесних ушкоджень та їх розташування, не виключено, що вказані синці (крім синця на правому лікті) могли утворитися від нанесення ударів кулаком, частиною ноги і т.п. Виходячи з їх кількості, можна сказати, що таких ударів було нанесено не менше 14.
Наявність трупних плям на протилежних частинах тіла частково на передній поверхні тіла та в основній масі на задньо-бокових поверхнях тіла вказують на те, що після настання смерті деякий період часу (декілька годин) труп знаходився в положенні лежачи на животі, після чого поза трупа була змінена і до моменту його огляду труп знаходився в положенні лежачи на спині.
В крові трупа виявлений етиловий спирт в кількості 2,13 ‰, що свідчить про те, що на момент смерті ОСОБА_8 знаходилась в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню.
Відповідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 118/1 від 21.02.2017 р., кількість тілесних ушкоджень, виявлених в ході експертизи трупа, кожне з яких відображає місце прикладання травмуючої сили та згідно принципу «одне ушкодження один удар» відображають кількість завданих ударів, не відповідає тій кількості ударів, які були вказані підозрюваним ОСОБА_5 в ході проведеного за його участю слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 24.12.2016 р., а саме є значно більшою, чим він вказав.
Вина ОСОБА_5 підтверджується і іншими доказами в їх сукупності, які містяться в кримінальному провадженні, які суд першої інстанції, належно оцінив і поклав в основу вироку, правильно встановивши фактичні обставини справи.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті особі.
Обвинувачений вважає, що його дій слід перекваліфікації з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, але такі його доводи є безпідставними.
Так, відповідно ч. 2 ст. 24 КК України, умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному в ухвалі 26 червня 2014 року, вирішуючи в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий(спрямованість умислу винуватого), суд має виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого, до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, характер поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілим, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.
Зміст та спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_5 (наявність у нього прямого умислу) підтверджується сукупністю всіх обставин вчиненого ним діяння: кількістю нанесення обвинуваченим ударів не менше 14 ударів по різним областям голови та тулубу ОСОБА_8 , способом злочину нанесення чисельних ударів, в тому числі і ногами, від яких остання падала на підлогу, головою о стіну із значною силою не менше 6 разів.
Як пояснив під час судового засідання в суді першої інстанції ОСОБА_5 , 8.12.2016 р. близько 12.00 год. він пішов до будинку потерпілої, шукав матір. ОСОБА_8 була мертва, лежала в тій же кімнаті, але не в тому місці, де він її залишив, на животі, обличчям до підлоги. На відстані півметра від голови на підлозі була пляма крові, на шпалерах він крові не бачив. Він злякався, стер кров та сліди свого взуття з підлоги ганчіркою та сховав труп потерпілої під ліжко, яке накрив матрацами.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 20.12.2016 р. із фототаблицею території домоволодіння АДРЕСА_2 , в кімнаті виявлене дерев`яне ліжко, накрите покривалом та одягом. Частина покривала має плями буро-темного кольору. Під покривалом знаходяться інші 4 покривала (матраци), під якими дерев`яна дошка сітчастої будови, під нею дерев`яна рама ліжка. На підлозі у лежачому положенні на спині знаходиться труп з ознаками насильницької смерті у нижній частині живота посередині чіткий відбиток частини підошви взуття.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що у її з чоловіком ОСОБА_10 присутності, як понятих, був оглянутий будинок, де в спальній кімнаті під ліжком, яке було накрите решіткою, матрацами та одягом, знаходився труп потерпілої. Остання лежала на спині, кофта задрана до грудей, живіт оголений і на ньому відбиток від підошви взуття. Голова потерпілої була вся побита, обличчя синього кольору від травм, на тілі і ногах множинні синці. Підлога біля ліжка була чиста, начебто вимита, навкруги було дуже багато крові, вся стінка і стеля в крові.
Відповідно протоколу обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , в ході обшуку, серед іншого, виявлено вдавлений відбиток підошви взуття, з якого зроблено гіпсовий зліпок.
За висновком експерта № 180 від 22.02.2017 р., слід низу підошви взуття, виявлений на животі трупа ОСОБА_8 20.12.2016 р., електронне зображення якого зафіксоване на диску Videx excellent CD-R, 700 mb, придатний для встановлення групової приналежності взуття, що його залишило, залишений низом підошви взуття з таким же малюнком як і на «берцях», вилучених у ОСОБА_5 ;
Отже, характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого ОСОБА_5 , локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої та механізм їх спричинення, кількість ушкоджень його поведінка до, під час і після вчинення злочину, свідчать про те, що ОСОБА_5 у даному випадку діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої та вчинив для цього дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть смерть потерпілої і доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про необхідність перекваліфікації його дій з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України є безпідставними та спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи.
Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що він повідомляв працівників поліції про те, що він побив дівчину і йому не було відомо про те, що вона померла від його дій.
В суді першої інстанції обвинувачений поясняв, що після того, як він від сестри дізнався, що його розшукують працівники поліції, він пішов з дому.
Свідок ОСОБА_11 , співробітник НП в Дніпропетровській області суду показав, що 22.12.2016 р. в черговій частині Інгулецького ВП ОСОБА_5 казав йому, що руками та ногами забив дівчину на ім`я ОСОБА_12 , а вранці виявив, що вона мертва.
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , співробітники УПП в м. Кривий ріг, суду показали, що 22.12.2016 р. їм стало відомо про те, що ОСОБА_5 черговому повідомив про скоєння ним вбивства дівчини.
Доводи апелянта про відсутність доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння спростовуються його ж поясненнями про те, що с початку вони з потерпілою у нього вдома вживали спиртні напої, а потім він самостійно вжив ще 100 грам горілки. При проведенні слідчого експерименту 24.12.2016 р. за його участю, обвинувачений розповів, як прийшов до потерпілої із пляшкою горілки, надалі вони разом вжили десь по 100 грамів горілки.
Є безпідставними і твердження апелянта про можливість настання смерті потерпілої від падіння, у зв`язку з тим, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння - вони спростовуються даними висновку судово-медичної експертизи трупу № 118 від 21.12.2016 р., відповідно якого розташування крововиливів в тім`яній ділянці голови та в межуючих з нею лобній, скроневих та потиличній ділянці виключає можливість утворення вказаної черепно-мозкової травми в результаті падіння з положення стоячи на площину (як самовільного так і з прискоренням).
Щодо призначення обвинуваченому покарання, то суд першої інстанції, з урахуванням положень, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи обвинуваченому покарання, в повній мірі врахував фактичні обставини справи в їх сукупності, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, внаслідок якого настала смерть потерпілої, умисної форми вини інкримінованого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, постійного місця роботи не має, веде антигромадський спосіб життя, має неврівноважений характер, схильний до насильства та вчинення крадіжок, в період часу з 14.03.2015 р. по 15.04.2015 р. брав участь в антитерористичній операції в м. Маріуполі Донецької області, звідки дезертирував, визнав обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання
З огляду на наведене, покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, вирок суду є законним і підстав для його зміни, як того просить апелянт, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді
_____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3