Справа № 523/4567/17
Провадження №1-кп/523/238/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ________ ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ________ ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0000050відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Березівського району, села Березівка, громадянина України, без освіти, не одружений (цивільний шлюб), маючого на утриманні двох дітей, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. Уродженця Одеської області Біляївського району, село Усатове, громадянина України, без освіти, не одруженого (цивільний шлюб), тимчасово не працюючого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду було встановлено, що 14.01.2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи на перехресті вулиць Ленінградське шосе та вул. Хутірська в м. Одесі, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_9 , в наслідок чого потерпілий присів навпочіпки. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжили наносити удари потерпілому. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 витягнули з кармана куртки потерпілого ОСОБА_9 та заволоділи його майном, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, імей НОМЕР_1 , вартістю 400 гривень, в якому знаходилась картка мобільного оператора «КиївСтар» НОМЕР_2 , та грошові кошти в сумі 150 гривень, загальна сума матеріального збитку становить 550 гривень. Після чого зникли з місця вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку.
Згідно висновку СМЕ КУ «Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз» №195 від 25.01.2017 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження у виді: забійна рана області лівої надбрівної дуги, описане ушкодження викликає розлад здоров`я строком понад - днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень" (1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнали повністю та пояснили суду, що вони програли всі гроші. Після чого зайшли до кафе, де познайомилися з потерпілим, який пригощав їх, а потім відмовився розраховуватися та вийшов з кафе. Вони пішли за ним, вдарили його та забрали в нього телефон і гроші. У скоєному щиро розкаюються. Крім того, пояснили суду, що шкода завдана ними відшкодована.

Отримавши пояснення обвинувачених, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України

Дії у яких обвинувачується, ОСОБА_8 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття, повне визнання винуватості, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Дії у яких обвинувачується, ОСОБА_7 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття, повне визнання винуватості, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинувачених, те що на утриманні ОСОБА_7 знаходяться вагітна дружина та двоє малолітніх дітей, на утриманні ОСОБА_8 двоє малолітніх дітей, шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ними нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинувачених, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України покарання вважати умовним, та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції);

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

ОСОБА_8 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України покарання вважати умовним, та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_8 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції);

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, імей НОМЕР_1 - вважати повернути за належністю потерпілому ОСОБА_10 .
Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до апеляційного суду Одеської області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1