Єдиний унікальний номер 722/171/18
Номер провадження 1-в/722/34/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руське Поле Тячівського району Закарпатської області, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним вище клопотанням. При цьому, подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглянути справу без його присутності.

Представник ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій заперечив щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 з тих обставин, що згідно виписки з протоколу засідання комісії з оцінки ступеню виправлення засуджених відділення соціально-виховної та психологічної служби установи останній характеризується як особа, яка лише стає на шлях виправлення і відповідно до ч.3 ст.82 КК України не досягла відповідного ступеню виправлення, а тому застосування заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі буде передчасним. При цьому, просив розглянути справу без його присутності.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та просив розглянути справу без його присутності.

Враховуючи думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2015 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відраховано з 23.11.2014 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.02.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року), в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 23.11.2014 року по 22.04.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно кінець строку відбування покарання ОСОБА_3 24.06.2019 року.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_3 відбув 03 роки 07 місяців 26 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання, становить 01 рік 04 місяці 04 дні.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

З досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_3 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 23.11.2014 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м. Ужгород Закарпатської області порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» з 25.05.2015 року. По прибуттю до установи по квітень 2016 року був працевлаштований в гірничій дільниці в якості вибірника-складальника стінового каменю. Поставлені йому виробничі змінні завдання у повній мірі виконував не завжди. З травня 2016 року по квітень 2017 року до будь-якої суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. У травні 2017 року був працевлаштований в гірничій дільниці в якості вибірника-складальника стінового каменю, де працює по даний час. Поставлені йому виробничі змінні завдання намагається виконувати. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має одне заохочення у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та дотримання техніки безпеки по підсумках 4-го кварталу 2017 року. У відношенні до персоналу колонії ввічливий. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, вживчивий. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. Роботи з благоустрою установи виконує. За час відбування покарання в установі здобув робітничу спеціальність «верстатник деревообробних верстатів» в навчальному центрі, який функціонує при установі. За участь у конкурсі фахової майстерності відзначений грамотою керівництва навчального центру.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими документами, а саме: характеристикою засудженого ОСОБА_3 від 13.02.2018 року; довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_3 ; довідкою відділу організації та нормування праці «СВК (№67)» №58 від 09.02.2018 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.
Згідно з п.11 розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить періодична оцінка ступеня виправлення засуджених.
Так, відповідно до наявної в особовій справі засудженого виписки з протоколу №1 засідання комісії з оцінки ступеню виправлення засуджених від 11.01.2018 року, комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_3 , станом на11.01.2018 року, як «стає на шлях виправлення».
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки. Написав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , зокрема те, що останній за час відбування покарання був заохочений у вигляді подяки, дисциплінарних стягнень за ввесь період відбування покарання не мав, приймає участь у виховних заходах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 під час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів той факт, що він став на шлях виправлення.
Окрім того, заміна засудженому ОСОБА_3 невідбутої частини покарання більш м`яким, на думку суду, буде стимулювати його виправлення, заохочуватиме його до остаточної відмови від подальшої злочинної діяльності, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.
Згідно вимог ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі встановлюється особі на строк від одного до п`яти років і відбувається у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Керуючись ст.6, ч.2 ст.65 КВК України, ст.61, 82 КК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Руське Поле Тячівського району Закарпатської області, невідбуту ним частину покарання у виді 01 року 04 місяців 04 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 01 року 04 місяців 04 днів обмеження волі з триманням його у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.
Направити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання до кримінально-виконавчої установи в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статях 71 і 72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: