АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/822/17 Справа № 705/2822/17 Категорія: ст. 49 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали клопотання за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чортків Тернопільської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України,

в с т а н о в и л а :
29.06.2017 прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури області ОСОБА_6 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України в рамках кримінального провадження № 0000056 від 10.11.2016. До даного клопотання прокурором долучено письмову згоду ОСОБА_7 на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з роз`ясненням відповідних наслідків такого звільнення.

Клопотання вмотивоване тим, що з часу вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України, минуло понад три роки, а тому, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2017 відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_7 .

Як на підставу для такої відмови суд зазначив, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України, зокрема в ньому не наведено в повному обсязі докази, які підтверджують факт вчинення злочинів ОСОБА_7 з посиланням, в тому числі, на дати з якими законодавець пов`язує обрахування відповідних строків та відсутність обставин, з якими пов`язано зупинення строків давності

Крім того, судом зазначено, що в даному провадженні вже ухвалювався вирок, який судом апеляційної інстанції скасовано, а матеріали справи повернуто для проведення додаткового слідства. При цьому, на теперішній час слідчі дії, на необхідність проведення яких зазначалося апеляційним судом, в повному обсязі органом досудового слідства не виконані, в зв`язку з чим, факти і обставини, які мають суттєве значення для кримінального провадження і підлягають обов`язковому доказуванню, не встановлено.

Також, судом акцентовано увагу на те, що процесуальний статус іншої особи в даному кримінальному провадженні, яка мала статус обвинуваченого і відносно якої була вказівка суду апеляційної інстанції про проведення додаткового розслідування, на даний час не визначено, а в клопотанні відсутні посилання на прийняття відповідних процесуальних рішень, з огляду на наявність даних, викладених в обвинуваченні щодо двох осіб, відносно яких справа направлялась до суду, на момент повернення справи на додаткове розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам вчинення злочину і матеріалам кримінального провадження та істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури області ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності відповідає вимогам ст.ст. 285-287 КПК України, а посилання суду першої інстанції щодо його невідповідності вимогам закону, є безпідставними, містять формальний не підтверджений ні аналізом змісту клопотання, а ні вимогами законодавства зміст.

Крім того, прокурором зазначено, що приймаючи рішення за клопотанням прокурора суд першої інстанції явно вийшов за його межі та поставив в ухвалі вимогу щодо з`ясування факту прийняття рішень щодо іншої особи ОСОБА_10 , якому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень не повідомлялось через відсутність достатніх доказів для цього.

В апеляційній скарзі сторона захисту також, порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та просить постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, під час розгляду клопотання прокурора, допустив істотне порушення вимог процесуального закону та неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність. Зокрема, вказує, що у разі закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності прокурор зобов`язаний, без проведення в повному обсязі розслідування, звернутися до суду з відповідним клопотанням. З огляду на зазначене, при наявності клопотання прокурора та згоди підозрюваного, суд зобов`язаний був його задовольнити та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки інкриміновані останньому злочини, які відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, були вчинені в період з 02.08 по 11.10.2010 (ч.1 та ч. 2 ст. 204 КК України), жовтень 2010 (ч. 2 ст. 212 КК України), березень-травень 2014 (ч. 1 ст. 388 КК України), а на момент звернення з відповідним клопотанням закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про задоволення апеляційних вимог сторони захисту та обвинувачення в повному обсязі, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційні вимоги прокурора та захисника в повному обсязі, задовольнивши клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів, вимог процесуального закону, передбачених ст. 370 КПК України суд першої інстанції не дотримався, що призвело до ухвалення судового рішення, яке підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, за змістом ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. При наявності заперечень особи, щодо якої передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, проти звільнення від кримінальної відповідальності, досудове розслідування та судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності має відповідати вимогам ст. 287 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів клопотання, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212 та ч. 1 ст. 388 КК України.

На стадії досудового розслідування прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури області ОСОБА_6 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України в рамках кримінального провадження № 0000056 від 10.11.2016, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

До даного клопотання прокурора долучено письмову згоду ОСОБА_7 на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з роз`ясненням відповідних наслідків такого звільнення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212 та ч. 1 ст. 388 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості, які останнім вчинено в період з 02.08. по 11.10.2010 року (ч.ч. 1,2 ст. 204 КК України), в 10 місяці 2010 року (ч. 2 ст. 212 КК України) та в березні-травні 2014 року (точніше встановити дату вчинення злочину не представилось можливим) (ч. 1 ст. 388 КК України).

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минули такі строки: два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Таким чином, з часу вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 212 та ч. 1 ст. 388 КК України минуло понад 3 роки, а з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України понад п`ять років. При цьому, даних про те, що вказані строки давності зупинялися або переривалися, з матеріалів клопотання не вбачається, а вчинення ОСОБА_7 , до закінчення строків давності за ч.ч. 1,2 ст. 204, ч. 2 ст. 212 КК України, нового злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, не перериває перебіг давності. З огляду на викладене, у прокурора були всі підстави для звернення до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки дане клопотання цілком узгоджується з вимогами ст. ст. 285-287 КПК України, а додаткових вимог щодо змісту клопотання, процесуальним законом не передбачено.

Крім того, колегія суддів також погоджується з доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі, про те, що суд першої інстанції вийшов за межі внесеного прокурором клопотання щодо ОСОБА_7 , необґрунтовано поставивши в ухвалі вимогу щодо з`ясування органом досудового розслідування факту прийняття рішень щодо іншої особи ОСОБА_10 , якому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень не повідомлялось через відсутність достатніх доказів для цього.

Згідно п. 4 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційні вимоги сторони обвинувачення та сторони захисту підлягають до задоволення в повному обсязі з подальшим скасуванням ухвали суду першої інстанції та ухваленням нової ухвали, в межах повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду скарги на ухвалу місцевого суду, з подальшим закриттям кримінального провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 4 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 388 КК України, закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Дана ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :