А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.04.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, приватного підприємця, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього закрито.
Речові докази автомобіль марки «BMW X5», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , постановлено вважати повернутим його законному володільцю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1241,84 грн.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 07.03.2016 близько 21 год. 45 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW X5», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку вулиці Швабської до площі Б. Хмельницького, біля будинку №45 в порушення вимог п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів, спрямованих на своєчасне гальмування, та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги зліва направо по ходу руху автомобіля на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на потерпілу, чим спричинив їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Суд, розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження, дійшов висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 несудимий, обвинувачується у вчиненні необережного злочину середньої тяжкості, вину визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального провадження, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну шкоду, чим дієво розкаявся у вчиненому. Судом встановлено, що потерпілою було підписано та нотаріально посвідчено дві заяви від 23.08.2016 і від 24.12.2016, за якими вона повідомила суду про відсутність матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_7 , у зв`язку з відшкодуванням ним заданих збитків та їх остаточним примиренням по факту даного провадження.
В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про скасування ухвали суду і постановлення нової ухвали, якою просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності. Вважає ухвалу незаконною, як постановлену з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду. Посилається на те, що захисником 23.12.2016 було подано клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, однак потерпіла заперечила проти цього, зазначивши, що не примирялась з обвинуваченим та бажає призначення йому покарання, останній лише частково відшкодував їй завдані збитки, через що судовий розгляд був відкладений, і цього ж дня захисник подав повторно суду ще одне клопотання про закриття кримінального провадження. Вказує, що прокурору не було надано примірники клопотання з додатками, судом було відмовлено прокурору у клопотанні про оголошення перерви для надання правової оцінки законності такого клопотання та сформування власної позиції щодо цього клопотання, що підтверджується інформацією, зафіксованою на технічному носії фіксування судового засідання. Наголошує, що подане захисником клопотання не відповідає вимогам ст. 7 КПК України, оскаржуване судове рішення ухвалене без дослідження доказів, які б обґрунтовували клопотання захисника та підтверджували наявності умов необхідних для застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається, що допит потерпілої був проведений судом без попередження її про кримінальну відповідальність, без приведення до присяги. Вказує, що судом не постановлено ухвалу за наслідками розгляду клопотання захисника від 23.12.2016. Зазначає, що подана адвокатом до клопотання нотаріально завірена заява підтверджує лише факт примирення обвинуваченого з потерпілою та відшкодування шкоди, однак інші необхідні умови для застосування кримінального закону судом не перевірені, як і не підтверджена належними і допустимими доказами обставина щодо вчинення ОСОБА_7 злочину вперше. Крім цього, в ухвалі суду відсутнє рішення щодо запобіжного заходу, обраного ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 його захисника ОСОБА_8 і потерпілої ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивш доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що на підготовчому судовому засіданні захисник подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 та ст. 46 КК України. Розглядаючи дане клопотання, суд відмовив у його задоволенні, вказавши в ухвалі, що захисник подав клопотання про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 46 КК України, однак таке задоволенню не підлягає, оскільки у судовому засіданні не підтверджений факт примирення обвинуваченого з потерпілою. В наступному, продовжуючи судове засідання, захисник подав повторно клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, посилаючись на ст. 46 КК України ( а.с. 19-20). Суд, задовольняючи це клопотання, в ухвалі вказав, що воно подане захисником в порядку ст. 45 КК України та його задовольнив. Таким чином, клопотання захисника подане в порядку ст. 46 КК України та узгоджене з цих підстав обвинуваченим, суд всупереч цього вирішив, як подане з підстав ст. 45 КК України, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. При цьому, вважаючи, що таке клопотання підлягає задоволенню, суд не перевірив докази, які б вказували на підставність заявленого клопотання, про що видно з журналу судового засідання та аудіозапису судового засідання.
Окрім того, суд не звернув увагу, що у самому клопотанні про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, датованого 26.12.2016 ( а.с. 16-17) не викладено чітку позицію щодо підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності та згоду особи на закриття справи з конкретної підстави.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності ", зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час попереднього ( підготовчого) розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК . Тільки після цього можна ухвалити у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Оскаржувана ухвала не містить суджень з приводу того, що суд переконався, що діяння кваліфіковане за ч.1 ст. 286 КК України вчинив саме ОСОБА_7 , що таке діяння дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і ОСОБА_7 є винним у його вчиненні, а також, які обставини досліджені судом вказують на те, що є підстави для закриття кримінального провадження із звільненням особи від кримінальної відповідальності і чим вони підтверджуються.
З наведених підстав апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Заслуговують на увагу апеляційні доводи прокурора як обгрунтовані про те, що суд, в порушення вимог ст. 22 КПК України, не надав йому можливість ознайомитись з клопотанням сторони захисту та підготуватись для висловлення позиції з приводу вирішення заявленого клопотання. Вказана обставина підтверджується журналом судового засідання та та аудіозаписом судового засідання, відтвореного в апеляційному суді, отже тим самим суд допустив істотне порушення вимог КПК України.
З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п.п.1- 3 ч.1 ст.409 КПК України, оскільки судом допущена неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду викладеним в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог КПК України, а кримінальне провадження підлягає направленню на новий судовий розгляд на стадію підготовчого судового засідання. Прохання прокурора про ухвалення апеляційним судом нового рішення яким він просить відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , як таке, що висунуте ним всупереч вимог ст. 407 КПК України, задоволенню не підлягає. Іншими учасниками кримінального провадження апеляційні скарги не подавались, тому апеляційний суд виправити помилки суду першої інстанції в межах наданих повноважень, позбавлений можливості.
Зауваження прокурора на те, що суд при розгляді кримінального провадження не попередив потерпілу про кримінальну відповідальність, не заслуговує на увагу, оскільки допит потерпілої за фактичними обставинами справи не проводився. А щодо того, що суд в ухвалі не вказав про запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання ухвалою законної сили, також не заслуговує на увагу, оскільки дана обставина не впливає на законність рішення, яким суд звільнив особу від кримінальної відповідальності.
При новому розгляді слід дотриматись вимог КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності "та прийняти законне, обгрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2016, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: