печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3843/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про повернення власнику (законному володільцю) майна долученого до матеріалів кримінального провадження, закритого слідчим 04 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням і просить зобов`язати слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 або іншу посадову особу прокуратури м. Києва, в розпорядженні якої знаходяться матеріали кримінального провадження №000973 та вилучене під час його розслідування майно, повернути ОСОБА_3 вилучені 10 червня 2015 року грошові кошти : 27 купюр номіналом по 50 доларів США, 71 купюра номіналом по 100 доларів США.
Клопотання підтримано ОСОБА_3 та його адвокатом ОСОБА_5 під час його розгляду, та обґрунтовано наступним.
Другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва в період з 01.08.2014 р. по 04.07.2016 р. проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №000973, внесеному до ЄРДР 01.08.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
На підставі клопотання слідчого прокуратури м. Києва, погодженого з прокурором, у вказаному кримінальному провадженні, Голосіївським районним судом м. Києва 04.06.2015 р. було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку житлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у власності ОСОБА_3 та в якому він фактично проживає.
Серед інших речей та документів, що не мали значення для вказаного провадження і незабаром заявнику були повернуті слідчим, з квартири 10 червня 2015 року також було вилучено:
27 купюр номіналом по 50 доларів США,
71 купюра номіналом по 100 доларів США.
Всього на суму - 8 450,00 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят доларів США) доларів США.
Заявник, громадянин України ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження №000973, яке у даний час є закритим з підстав, що визначені п.2 ч.І ст. 284 КПК України, мав процесуальний статус свідка та власника тимчасово вилученого майна.
Ні про яку підозру про вчинення кримінально-карного злочину, в порядку ст.ст. 276- 279 КПК України йому не було повідомлено. Процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні №000973 він не отримував.
За законом він не ніс та не несе цивільної відповідальності за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння.
А отже вилучені в його квартирі грошові кошти в сумі 8 450,00 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят доларів США) доларів США насправді не є цінностями, які нібито здобуті злочинним шляхом та не є предметами, що вилучені із цивільного обігу.
2 серпня 2016 року заявник звернувся до прокуратури м. Києва з письмовим клопотанням та просив повідомити його про подальшу долю грошових коштів, що були вилучені з квартири під час обшуку 10.06.2015 р., на підставі якого рішення слідчого чи суду вони продовжують утримуватися у другому слідчому відділі управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва та про хід досудового розслідування кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р.
Дане письмове клопотання було подане заявником особисто прокурору відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури м. Києва та зареєстрована під номером 2838-П від 02.08.2016 р.
23 серпня 2016 р. на звернення було отримано письмову відповідь за підписом слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_7 за №17/1/1-1960-15 від 23.08.2016 р. у якій він повідомив про те, що майно, що належало заявнику і яке було вилучене з місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовим доказам та долучено до матеріалів кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р.
Разом з тим заявнику не було надано для ознайомлення копію постанови слідчого про визнання належного мені майна речовим доказом, чим суттєво були порушені мої права, як власника тимчасово вилученого майна.
Також слідчий ОСОБА_8 повідомив письмово про те, що ніякого арешту на його майно чи грошові кошти, які були вилучені в ході обшуку 10.06.2016 р. з місця мого проживання, у ході досудового розслідування кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р. слідчим суддею не накладалося.
Водночас, у своєму листі за №17/1/1-1960-15 від 23.08.2016 р. старший слідчий ОСОБА_8 повідомив , що 04.07.2016 р. на підставі п.2 ч.І ст.284 КПК України слідчим було прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження.
До листа за №17/1/1-1960-15 від 23.08.2016 р. було додано копію постанови від 04.07.2016
про закриття кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р. на 16 арк.
А отже, у зв`язку із закриттям 04.07.2016 р. кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р. у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, відпала потреба в подальшому зберіганні при матеріалах даного кримінального провадження будь-яких речових доказів, в тому числі, власником (законним володільцем) яких є особисто заявник.
Після закриття кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р. ні слідчим ні прокурором прокуратури м. Києва не було прийнято процесуального рішення про повернення законному власнику речових доказів, у тому числі, грошових коштів, що належать мені особисто та зберігалися при матеріалах вказаного кримінального провадження, що завдає охоронюваним законом правам та інтересам, як власнику майна, істотну шкоду.
Клопотання про спеціальну конфіскацію грошових коштів та іншого майна, що належить заявнику як власнику і яке було вилучено з місця його проживання під час обшуку 10 червня 2015 р. в порядку ч.9, 10 ст. 100 КПК України ні слідчим ні прокурором прокуратури м. Києва до суду не вносилося.
15 грудня 2016 року у приміщенні другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва заявник особисто отримав копію постанови від 14.12.2016 р. слідчого в ОВС цього ж відділу юриста 2 класу ОСОБА_9 про відмову у задоволенні його клопотання від 02.08.2016 р. про повернення грошових коштів та майна, яке було вилучено із квартири 10.06.2015 р. з причин того, що, як зазначив слідчий у мотивувальній частині своєї постанови, ч.9 ст. 100 КПК України встановлено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів та документів вирішується ухвалою суду.
І дійсно, частиною 9 статті 100 КПК України встановлено пряму норму, відповідно до якої, «У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.»
При цьому, пунктом 5 ч.9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю) крім тих, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння.
Майно та гроші заявник в сумі 8 450,00 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят доларів США) доларів США, які були тимчасово вилучені з квартири під час обшуку 10.06.2016 р. аж ніяк не були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння. Це його власні заощадження про що він неодноразово заявляв на досудовому розслідуванні кримінального провадження №000973 від 01.08.2014 р., надаючи відповідні документи, що підтверджують походження цих грошових коштів.
Слід знову зазначити, що 04.07.2016 року дане кримінальне провадження було закрите слідчим з підстав, передбачених п.2 ч.І ст.284 КПК у зв`язку із відсутністю складу будь-якого кримінального правопорушення в діях будь-яких осіб.
Діючий кримінальний процесуальний закон України, зокрема ч.9 ст. 100 КПК України не передбачає зберігання грошових коштів, цінностей чи іншого майна, яке було визнано речовими доказами при матеріалах закритого кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Грошові кошти або конфіскуються судом за наявності відповідного клопотання у встановленому законом порядку, або повертаються судом власнику (законному володільцю) на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Слідчий ОСОБА_10 під час розгляду клопотання зазначив про те, що вилучене у ОСОБА_3 майно речовими доказами не визнавалось, арешт на нього не накладався.
Вирішуючи подане клопотання слід визнати доведеність вимог заявника ОСОБА_3 , оскільки орган досудового розслідування безпідставно утримує вилучене у нього майно, при відсутності судового рішення про його арешт, а також у зв`язку із закриттям кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 16,100, 169,171-174,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
зобов`язати слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 або іншу посадову особу прокуратури м. Києва, в розпорядженні якої знаходяться матеріали кримінального провадження №000973 та вилучене під час його розслідування майно, повернути ОСОБА_3 вилучені 10 червня 2015 року грошові кошти : 27 купюр номіналом по 50 доларів США, 71 купюра номіналом по 100 доларів США.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1