Номер провадження: 11-сс/785/570/17
Головуючий у першій інстанції Пислар
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
12.04.2017 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2017 року, -

встановив
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 06.04.2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора - було відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою задовольнити вимоги, викладені у скарзі останніх у повному обсязі.
Перевіривши зміст апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно положень закріплених в ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зазначена ухвала слідчого судді, яку оскаржують ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме відмова у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, про що вірно було зазначено слідчим суддею в самій оскарженій ухвалі.

Що стосується доводів апеляційної скарги скаржників щодо можливості оскарження в апеляційному суді рішення слідчого судді районного суду про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, котра ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржена фактично в аспекті положень ст. 55 Конституції України та ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, щодо гарантованого кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та на ефективний засіб юридичного захисту його порушеного права в національному органі, то слід зазначити наступне.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, ч.1 ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Водночас в ч. 3 ст. 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п.8 ч.3ст.129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1 ст.5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст.309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційним судом Одеської області, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, особам, які її подали.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 309, 392, 399 КПК України,-
ухвалив
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 06.04.2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги про бездіяльність прокурора.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційну скаргу та додані до неї документи невідкладно надіслати особам, які подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_1