233 № 233/2302/15-к>
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року Костянтинівський міскрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника КЛПЗ «МПД

м. Костянтинівки» ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка подання головного лікаря КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка» про припинення амбулаторного примусового лікування відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кремінна Луганської області, інваліда 2 групи, проживає по АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання головного лікаря КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка», в якому зазначено, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричному закладі із звичайним режимом нагляду. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13 червня 2016 року ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування із звичайним режимом спостереження було змінено на надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання. На протязі останніх шести місяців ОСОБА_7 отримував амбулаторне лікування. 05 січня 2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що у ОСОБА_7 настала ремісія і він за станом психічного здоров`я не представляє небезпеки для оточуючих, у зв`язку з чим просив скасувати амбулаторне примусове лікування ОСОБА_7 .

У судовому засіданні представник КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка» ОСОБА_5 підтримала подання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення подання, оскільки з висновку лікарів-психіатрів не вбачається, чи дійсно ОСОБА_7 за станом психічного здоров`я не представляє небезпеки для оточуючих.

Захисник ОСОБА_4 просив подання про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Законний представник ОСОБА_6 просила подання про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали по справі, суд встановив наступне.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричному закладі із звичайним режимом нагляду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13 червня 2016 року ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування із звичайним режимом спостереження було змінено на надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання.

З висновку комісії лікарів психіатрів від 05 січня 2017 року вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 01 березня 1997 року у зв`язку з приступоподібною шизофренією. Неодноразово лікувався у психіатричних стаціонарах у зв`язку з психічними розладами у формі бреду та галюцинацій. 13 серпня 2010 року МСЕК визнала інвалідом 2 групи безстроково. Протягом шести місяців ОСОБА_7 систематично наглядався у дільничного психіатра, приймав підтримуюче лікування. Психотичних розладів у формі бреду і галюцинацій не відмічалося. Поведінка була рівною і адекватною. Працював у приватних підприємців без оформлення документів. Комісія вважає, що ОСОБА_7 за своїм психічним станом не потребує примусового амбулаторного лікування.

В розумінні ст.ст. 92-94 КК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є небезпечними для себе або для інших осіб.

Частиною 7 статті 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміну стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Дослідивши надані в обґрунтування подання матеріали та заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд дійшов висновку про те, що воно задоволенню не підлягає, оскільки висновок лікарів психіатрів не містить достатнього обґрунтування в частині визначення підстави для припинення застосування примусового амбулаторного лікування видужання особи, або така зміна стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу. Також не вбачається із подання і те, чи не є станом на сьогоднішній день небезпечним для себе або для інших осіб ОСОБА_7 .

Зазначені обставини мають суттєве значення при вирішенні питання про припинення застосування примусового заходу медичного характеру з огляду на зміст статті 514 КПК України та правові наслідки припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі ст. ст. 512-514 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання головного лікаря КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка» про скасування амбулаторного примусового лікування відносно ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя