Єдиний унікальний номер 719/353/16-к
Номер провадження 1-кп/719/40/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року
м. Новодністровськ

Новодністровського міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора

Кельменецької місцевої прокуратури

Чернівецької області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новодністровськ, Чернівецької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 13.10.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, учня 11-ого класу Новодністровської ЗОШ II-IIІ ступенів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 10.10.2016 року, перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_7 , а саме, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , побачивши в коридорі на вішалці запасні ключі від вхідних дверей квартири, діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив заволодіти за допомогою даних ключів майном, яке знаходилось у вищевказаній квартирі та належало ОСОБА_7 ..

В подальшому, ОСОБА_4 , 11.10.2016 року близько 07 год. 30 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою збагачення за рахунок такого майна, шляхом відкриття замка вхідних дверей за допомогою заздалегідь викраденого ключа, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 .. Далі, знаходячись в квартирі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, таємно викрав речі, що належать потерпілій, а саме:

одну пару чоловічих джинсових штанів бувших у використанні - вартістю 200 грн.;

один светр з бавовни бувший у використанні - вартістю 100 грн.;

одну спортивну кофту з бавовни бувшу у використанні - вартістю 200 грн.;

одну байку бувшу у використанні - вартістю 150 грн.;

одну спортивну кофту бувшу у використанні - вартістю 150 грн;

одну нову чоловічу зимову куртку з бавовни - вартістю 1200 грн.;

одну пару чоловічих кросівок марки «Puma» із шкірозамінника, бувших у використанні - вартістю 400 грн.;

пляшку п`ятизіркового коньяку ємкістю 0,5 л. - вартістю 124,97 грн.;

одну скляну банку ємкістю 1 літр з тушонкою «свинини» домашнього виробництва - вартістю 90 грн.;

одну нову жіночу парасольку - вартістю 225 грн.;

грошові кошти в сумі 82 грн.;

платіжну картку «ПриватБанк», на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 1249,01 грн. .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4170,98 грн..

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, поєднану з проникненням у житло.

Крім цього, ОСОБА_4 , 13.10.2016 року близько 22 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в приміщенні загального коридору буд. АДРЕСА_4 , зайшов до балконного приміщення, розташованого на 3-ому поверсі вказаного будинку і таємно викрав звідти бувшу у використанні жіночу зимову куртку фірми «Nike» темно-синього кольору із капюшоном, пошив куртки в стилі «Парка» - вартістю 360 грн., яка належала ОСОБА_8 ..

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 360 грн.

Відтак, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, вчинену повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав, що дійсно він, 10.10.2016 року, перебував деякий час в гостях у своєї хресної матері ОСОБА_7 . Так як обвинувачений півтора тижні не був вдома та боявся повернутись до батька, а відтак не мав теплих речей та продуктів харчування, ОСОБА_4 , побачивши в коридорі на вішалці запасні ключі від вхідних дверей квартири потерпілої, вирішив вкрасти їх з метою вчинення крадіжки продуктів харчування, одягу та грошей. В подальшому, він 11.10.2016 року близько 07 год. 30 хв., відкрив замок вхідних дверей за допомогою ключа та проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки викрав пару чоловічих джинсових штанів, светр, спортивні кофти, байку, куртку зимову, чоловічі кросівки, пляшку коньяку, банку з тушонкою, парасольку, гроші в сумі 82 грн. та платіжну картку «ПриватБанк», з якої зняв кошти в сумі 1200 грн. для придбання одягу. Крім цього, обвинувачений вказав, що 13.10.2016 року близько 22 год. 00 хв. він перебуваючи в приміщенні загального коридору будинку АДРЕСА_4 , таємно викрав з балконного приміщення жіночу зимову куртку із капюшоном, оскільки раніше викрадені ним брудні теплі речі залишив у селі, а іншого теплого одягу обвинувачений не мав. Оскільки викрадена обвинуваченим куртка була мокрою, ОСОБА_4 залишив її в приміщенні будинку АДРЕСА_4 .

Вказав при цьому, що викрадав майно виключно для того, щоб прохарчуватись та не замерзнути, так як не жив в цей час вдома. Додав, що між його батьком та матір`ю тривалий час неприязні стосунки, але ОСОБА_4 бажає спілкуватись з матір`ю і хотів приїхати до неї в гості, однак остання його не забрала і він змушений був повернутись додому у м. Новодністровськ до батька. У скоєному щиро розкаюється, зробив для себе висновки та просить суд суворо його не карати. Окрім того, ОСОБА_4 повідомив суду, що проживає більше десяти років лише зі своїм батьком ОСОБА_5 , який забезпечує обвинуваченого всіх необхідним та виховує останнього без матері, що знаходиться на заробітках та не приймає участі ні в утриманні, ні у вихованні неповнолітнього сина. Пояснив, що не проживав вдома півтора тижні, тому що сподівався поїхати жити до матері у м. Вінницю, про що батькові не бажав говорити, однак мати ОСОБА_4 так і не забрала до себе.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що дійсно 10.10.2016 року у неї в гостях був її похресник ОСОБА_4 , який у неї ночував. Наступного дня, 11.10.2016 року, коли вона зранку пішла по своїх справах та повернулась додому, виявила відсутність банківської картки, певних речей та одягу у себе вдома. Також, ОСОБА_7 вказала, що жодних матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має, останній вибачився перед нею, а тому вона просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 13.10.2016 року, вона виявила по місцю свого проживання, а саме: АДРЕСА_5 , що її зимова куртка була викрадена з балкону 3-ого поверху, про що потерпіла написала заяву в поліцію. Окрім того, ОСОБА_8 зазначила, що хоча матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, їй не відшкодовувалась, вона пробачила ОСОБА_4 та просить суд суворо його не карати.

Вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, крім особистого повного визнання ним своєї вини, показів його та потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , підтверджується також наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженні №0000087;

- постанова про об`єднання кримінальних проваджень від 12.11.2016 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.10.2016 року;

- заява ОСОБА_7 від 26.11.2016 року про надання дозволу на огляд своєї квартири;

- протокол огляду місця події від 26.11.2016 року з додатками до нього;

- протокол добровільної видачі від 28.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно повернув спортивні штани темно-синього кольору 46 розміру, на передній частині лівої штанини яких наявна вишита буква «R»;спортивну кофту червоного кольору марки «Strellson»; чоловічу куртку марки «PIYA»;

- постанова про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 29.10.2016 року;

- протокол огляду речей від 29.10.2016 року;

- копія паспорта потерпілої, заява про залучення до провадження як потерпілої від 10.11.2016 року з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

- заява ОСОБА_7 та копія картки ПриватБанк «Універсальна»;

- виписка по рахунку потерпілої ОСОБА_7 , із якої вбачається, що 11.10.2016 року з її картки було знято в загальному 1200 грн.;

- протокол огляду речей від 10.11.2016 року;

- постанова про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 10.11.2016 року;

- протокол передання речового доказу на відповідальне зберігання від 10.11.2016 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.11.2016 року;

- протокол огляду місця події від 26.11.2016 року з додатками до нього;

- заява про залучення до провадження як потерпілого від 11.11.2016 року з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

- довідки магазину «Крістіна», ПП ОСОБА_9 , ПП ОСОБА_10 , магазину «Одісей», ТОВ «РОМА», ПП ОСОБА_11 , ПП ОСОБА_12 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про середню ринкову вартість речей та продуктів харчування, викрадених ОСОБА_4 ;

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів від 13.10.2016 року;

- повідомлення про підозру від 12.11.2016 року;

- протокол роз`яснення права на захист від 12.11.2016 року;

- постанова про визнання особи законним представником неповнолітнього підозрюваного від 12.11.2016 року;

- постанова про призначення психолого-психіатричної експертизи від 15.11.2016 року;

- висновок судово-психіатричного експерта №542 від 16.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 не виявляв на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, а також на даний час ознак психічного захворювання, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. При цьому рівень психічного розвитку обвинуваченого цілком відповідає його дійсному віковому періоду.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному об`ємі та органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми діями вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло, та крадіжку, вчинену повторно.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, з ним була проведена профілактична бесіда, обвинувачений виховується в нормальних умовах та запевняв, що в подальшому неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 кримінальних правопорушень вчиняти не буде, просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Представник Новодністровської служби у справах дітей показала, що неповнолітній обвинувачений на обліку в службі до вчинення кримінальних правопорушень не перебував, однак працівниками служби було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 , за результатами якого складено відповідний акт від 10.11.2016 року, із якого вбачається, що ОСОБА_4 проживає зі своїм батьком ОСОБА_5 в однокімнатній квартирі, боргів по оплаті комунальних послуг немає, батько займається вихованням дитини, якій створені всі необхідні умови для проживання та навчання, дитина регулярно відвідує школу, а стосунки між батьком та сином покращились.

Представник уповноваженого підрозділу у справах дітей Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій обл. ОСОБА_13 вказав, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в поліції до вчинення ним кримінальних правопорушень не перебував, однак після вчинення ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з ним була проведена профілактична бесіда. При цьому, ні обвинувачений, ні його законний представник до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягались.

Виконуюча обов`язки директора Новодністровської ЗОШ II-IIІ ступенів ОСОБА_14 пояснила, що неповнолітній ОСОБА_4 навчається в 11-ому класі школи, жодних зауважень з приводу його поведінки після вчинення ним вищевказаних злочинів не надходило, із обвинуваченим та його батьком постійно працює шкільний психолог. При цьому, ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, про що свідчить його подальша поведінка та дисципліна.

Проте, згідно характеристики Новодністровської ЗОШ II-IIІ ступенів ОСОБА_4 по місцю навчання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65, ст. 103 КК України, п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 р., враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Особам, які вчинили злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Письмовими документами, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема є:

- характеристика з місця навчання;

- копія паспорту, картки платника податку та свідоцтва про народження обвинуваченого;

- копія паспорту та картки платника податку законного представника обвинуваченого;

- витяг з державного демографічного реєстру;

- довідка-характеристика за місцем реєстрації ОСОБА_4 ;

- довідка про склад сім`ї за місцем реєстрації обвинуваченого;

- висновок про стан здоров`я неповнолітнього від 01.11.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 є здоровий;

- довідки Сокирянської ЦРЛ від 08.11.2016року, 16.11.2016 року, 17.11.2016 року про не перебування у лікаря психіатра та лікаря-нарколога обвинуваченого ОСОБА_4 та його батька ОСОБА_5 ;

- витяги до УІЗ ГУНП України в Чернівецькій області від 04.11.2016 року, згідно яких неповнолітній ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 не мають судимостей.

Тому, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім цього, судом враховуються й фактичні обставини та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, при цьому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів та частково відшкодував завдані злочинами збитки, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, по місцю проживання та навчання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, немає психічних розладів, виховується в неповній сім`ї.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, вчинення злочину неповнолітньою особою, а також при збігу тяжких сімейних обставин.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Згідно положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відтак, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, характеристики по місцю навчання та проживання, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, враховуючи обставини справи, особу неповнолітнього обвинуваченого, вартість викраденого майна, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку прокурора, законного представника, захисника, директора школи та представника служби у справах дітей Новодністровської міської ради Чернівецької області, суд вважає, що доцільно відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за кожен злочин перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2, 3 статті 185 КК України та призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, призначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

У справі цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ст.65-67, 69, ч. 1 ст. 70, 98, 100, 103 та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 484-485, 487-488, 490, 491, 496 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Речові докази по даному кримінальному провадженню:

- спортивні штани темно-синього кольору 46 розміру, на передній частині лівої штанини яких наявна вишита буква «R», спортивна кофта червоного кольору марки «Strellson», чоловіча куртка марки «PIYA», які знаходяться в камері зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, - конфіскувати;

- банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та знаходиться на її відповідальному зберіганні залишити за потерпілою ОСОБА_7 ;

- виписка про рух коштів від 10.11.2016 року по картковому рахунку НОМЕР_1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, його законному представнику, прокурору та захиснику неповнолітнього обвинуваченого, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ