Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 361/1133/17
Провадження № 1кп/361/188/17
дата документу: 31.05.2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження № 0003920 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2016 року з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Гоголів, Броварського району, Київської області, громадянином України, з середньою освітою, не одруженим, не працюючим, зареєстрованим та проживаючим по АДРЕСА_1 , не судимим

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 286 КК України

В С Т А Н О В И В:
11 вересня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, яким водію заборонено «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «КAMAZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Ватутіна у селі Гоголів Броварського району Київської області у напрямку від центру с. Гоголів до автодороги Київ Суми Броварського району Київської області зі швидкістю близько 20 км/год., не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; перед зміною напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що: «перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам» та виїхав на праве узбіччя дороги, де допустив своїм переднім правим колесом автомобіля наїзд на пішохода, ОСОБА_5 , яка рухалась в попутному напрямку з автомобілем.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Броварської ЦРЛ в м. Бровари Київської області, для надання первинної медичної допомоги.

За висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в лівій скроневій ділянці, садна на задній поверхні грудної клітини в проекції нижньогрудних хребців, підшкірна гематома в поперековій області, садна та підшкірні гематоми в області правої гомілки та стопи із забоєм правого малогомілкового нерву та посттравматичним парезом, з порушенням функції правої нижньої кінцівки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення від 31 травня 2017 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0003920, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2016 року, ОСОБА_7 , який визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

Сторони узгодили покарання і прокурор просила визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину), передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп., цивільний позов залишити без розгляду.

Обвинувачений, розуміючи вимоги ч. 5 ст. 474 КПК України, ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбачені ст. 476 КПК України, не заперечував проти затвердження такої угоди і просив затвердити угоду, повністю визнавши себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та пояснив, що угода укладена ним добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 зобов`язується відшкодувати потерпілій ОСОБА_5 загальний розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. в повному обсязі наступними частинами та в наступні строки:

- 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. в день укладення цієї угоди про примирення;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.06.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.07.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.08.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.09.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.10.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.11.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.12.2017р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.01.2018 р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.02.2018 р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.03.2018р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.04.2018р. включно;

- 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. до 24.05.2018р. включно.

Представник потерпілої ОСОБА_6 просив затвердити дану угоду, на умовах, зазначених у цій угоді, розуміючи наслідки затвердження угоди, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження даної угоди, суд виходив з наступного.

Як зазначено у ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений відповідно до вимог ст.12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені у частині 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання укладеної угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

З пояснень сторін вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення покарання, визначеного угодою.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим та про призначення обвинуваченому, узгодженого сторонами покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому доведена повністю і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 286 КК України, а тому угода про примирення між потерпілою і обвинуваченим може бути затверджена і обвинувачений повинен понести покарання за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину), яке визначено даною угодою.

Заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України до обвинуваченого не застосовувалися і підстави для їх застосування відсутні.

Цивільний позов суд залишає без розгляду.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі від сутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 31 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0003920, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2016 року, про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1