Провадження № 11-кп/792/752/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 680/686/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.191 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2016 року,

В с т а н о в и л а:
Вироком Дунаєвецького районного суду від 20 вересня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, із середньою-спеціальною освітою, заміжню, інваліда II групи, працюючу в.о. Заміхівського сільського старости, на утриманні неповнолітня дитина та дитина інвалід I групи, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст.69 КК України, без позбавлення права обіймати певні посади.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та покладенням на неї обов`язків, визначених ст.76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, залишено попередній особисте зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 883 грн. 87 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду Заміхівського сільського голови Новоушицького району Хмельницької області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду, пов`язану з розпорядженням бюджетними коштами, зловживаючи своїм посадовим становищем, заволоділа бюджетними коштами Заміхівської сільської ради шляхом незаконного отримання премій.

Так, 15 листопада 2010 року у своєму службовому кабінеті, після закінчення першої сесії шостого скликання Заміхівської сільської ради, ОСОБА_7 , порушуючи вимоги абзацу 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», в якому зазначено, що преміювання сільських, селищних і міських голів, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги, здійснюється у порядку та розмірі установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці і рішення про зазначені виплати приймаються відповідною радою, умисно внесла у рішення першої сесії Заміхівської сільради шостого скликання від 15.11.2010 р. №1 «Про обрання Заміхівського сільського голови» неправдиві відомості про преміювання сільського голови протягом усього періоду скликання.

Водночас, на розгляд сесії сільської ради питання про виплату премії ОСОБА_7 не виносилося, з відповідним проектом рішення депутати не ознайомлювалися і за нього не голосували.

Надалі, ОСОБА_7 роздрукувала дане рішення сесії, завірила його підписом та гербовою печаткою сільради.

Після цього, ОСОБА_7 , з метою заволодіння бюджетними коштами, підроблене нею рішення сесії сільради надала бухгалтеру сільради ОСОБА_9 . На підставі вказаного підробленого рішення ОСОБА_7 було незаконно нараховано та виплачено кошти у вигляді премії за період травень 2011 року - грудень 2014 року на загальну суму 35342, 31 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа бюджетними коштами на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу з подальшими змінами до неї, в якій просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.191 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Свої вимоги аргументує тим, що суд безпідставно не призначив ОСОБА_10 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади, не взявши до уваги ті обставини, що остання підробила рішення першої сесії Заміхівської сільської ради шостого скликання від 15.11.2010 №1, на підставі якого, упродовж чотирьох років привласнила бюджетні кошти на суму 35 342,31 грн.

Звертає увагу апелянт, що саме завдяки діям правоохоронних органів неправомірні дії ОСОБА_7 були викриті і зупинені, а її подальше перебування на займаній державній посаді може призвести до вчинення нових кримінальних правопорушень.

У поданому запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник вважає вирок суду законним та належним чином обґрунтованим, а апеляційну скаргу процесуального опонента безпідставною.

Свою позицію мотивує тим, що обставини кримінального провадження давали суду вагомі підстави, в порядку ч.2 ст.69 КК України, не призначати ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку обвинуваченої та її захисника про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин, які не оспорюються, апеляційним судом не перевіряються.

Враховуючи те, що ніким із учасників судового провадження юридична кваліфікація інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, не оспорюється, колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини обвинуваченої за вказаним злочином.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме ухвалення нового вироку, оскільки покарання ОСОБА_7 належним чином судом мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами №18 від 10 грудня 2004 року і №8 від 12 червня 2009 року „Про практику призначення судами кримінального покарання.

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, врахував конкретні обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність всіх даних, які характеризують особу обвинуваченої, те, що ОСОБА_7 раніше не судима, характеризується позитивно, врахував її сімейний та майновий стан, що вона є інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину та дитину інваліда І групи з дитинства, яка потребує стороннього догляду, повністю відшкодувала завдані збитки та призначив покарання у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.2 ст.191 КК України, із застосуванням ст.69 КК України не застосував до неї додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та із застосуванням ст.75 КК України звільнив її від відбування покарання з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку на 1 рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 на даний час не працює на посаді сільського голови, а лише виконує обов`язки Заміхівського сільського старости.

Згідно зі ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з примістки до ст.45 КК України корупційними злочинами відповідно до Кримінального Кодексу України вважаються злочини, передбачені ст.ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Вказані зміни були внесені до ст.45 та ст.69 КК України Законом № 1698-VII від 14.10.2014 року. Відповідно до перехідних положень Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування.

Відповідно до обвинувального акту діяння, яке інкримінують ОСОБА_7 , мало місце в період з травня 2011 року по грудень 2014 року, тобто, на момент закінчення злочину, зміни не набули чинності.

Згідно з вимогами ч.2. ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до п.4 ст.5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 та безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора з приводу неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а:
Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2