н/п 1-кп/640/61/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.07.2013 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, суд
ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах:
02 січня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , знаходився біля кафе, розташованого неподалік залізничного вокзалу «Левада» в м. Харкові, де в нього виник конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_10 , в ході якого у ОСОБА_10 випав його мобільний телефон чорного кольору торгової марки «LenovoА60+», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 20, становить 270 гривень 66 копійок. Побачивши, що мобільний телефон «LenovoА60+» чорного кольору випав, а ОСОБА_10 цього не помітив, ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів, повторно, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна забрав мобільний телефон «LenovoА60+» собі, при чому він усвідомлював, що зазначений телефон належить ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли вказаного вище кафе, яке розташоване неподалік залізничного вокзалу «Левада» в м. Харкові.За сплином певного часу ОСОБА_10 підсів до столику за яким сидів ОСОБА_9 та вони почали вживати спиртні напої за разом. Після цього, побачивши, що ОСОБА_10 заснув за столом, у ОСОБА_9 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном, та скориставшись тим, що ОСОБА_10 за його діями не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна викрав, діставши з карману куртки ОСОБА_10 чохол телефону чорного кольору, що зовні схожий на портмоне в якому знаходилися гроші в сумі 600 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник,з викраденим, а саме мобільним телефоном «LenovoА60+» чорного кольору та грошовими коштами в розмірі 600 грн., розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток в сумі 870 гривень 66 копійок.
Крім того, 05 березня 2015 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 , 1986 р.н., перебуваючи в 1-му під`їзді буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом застосування фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, штовхнув потерпілу ОСОБА_11 в області грудей, в результаті чого остання впала на сходи під`їзду, та шляхом ривку з руки відкрито заволодів мобільним телефоном «Sоnу Хреria С С2305 White», вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №1314 від 07.04.2015 - 3035, 00 гривень, який належав ОСОБА_11 .
Після цього, ОСОБА_9 , заволодівши викраденим майном, з місця вчинення злочину втік, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, згідно обвинувальних актів, ОСОБА_9 , будучи раніше судимий за вчинення корисливого злочину і маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливі злочини за наступних обставин:
Так, 01.07.2014 року приблизно о 19.40 годині ОСОБА_9 , перебуваючи на літній площадці кафе «Шинок», яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. 40 років Перемоги, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дії не бачить потерпіла ОСОБА_12 , а також сторонні особи, з велосипеду, який стояв біля літньої площадки вище вказаного кафе і належить ОСОБА_12 , діючи умисно, таємно, протиправно, а також повторно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку сумки, в якій знаходився мобільний телефон «Nokia 101», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи - від 10.07.2014 року становить 85 грн., шкіряний гаманець, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №2214 від 10.07.2014 року становить 15 гривень, а також гроші в сумі 55 гривень, після чого зник з місця злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 155 гривень.
Крім того, ОСОБА_9 31.07.2014 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито та протиправно, а також повторно, шляхом ривка заволодів мобільним телефоном марки «Nокіа Аsha 310», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №2666 від 18.08.2014 року складає 487 грн. Після чого, шляхом вільного доступу, заволодів жіночою сумкою, яка знаходилася на дерев`яному трильяжі в коридорі вище вказаної квартири. В даній сумцізнаходився мобільний телефон марки «SamsungI 710», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №2666 від 18.08.2014 року складає 140 грн, після чого зник з місця злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 627 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні (крадіжках) чужого майна, вчинених повторно та ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні (грабежах) чужого майна, вчинених повторно, не визнав та пояснив, що влітку 2014 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_14 та запропонував зустрітись. Вони зустрілись біля кафе «Шинок»,який розташований в м.Балаклія Харківської області біля вокзалу,випили пива,побачили незнайому жінку, яка залишила свій велосипед біля шинка та пішла до кафе. ОСОБА_14 почав з нею сваритися, ОСОБА_15 зробив йому зауваження та попросив ОСОБА_16 не чіпляти цю жінку. Жінка зайшла до кафе, він допив пиво та відійшов до туалету, а коли повернувся, ОСОБА_14 показав йому якийсь телефон Нокиа та запропонував узяти його. Біля ніг ОСОБА_16 також стояв якийсь пакет. Він відмовився взяти телефон та пішов додому. Наступного дня до ОСОБА_15 додому прийшов працівник міліції та забрав його до районного відділу міліції, поклав телефон Нокиа, який ОСОБА_15 пропонував узяти ОСОБА_14 , на стіл, запросив двох понятих та сказав їм, що вилучив цей телефон у ОСОБА_15 . На думку ОСОБА_9 телефон вкрав ОСОБА_14 , але як він це зробив, не бачив.
Крім того, 31.07.2014 в нього був день народження, святкували з компанією та своєю співмешканкою ОСОБА_17 на річці м.Балаклія, ввечері о 16.00 прийшли в гості до його знайомого ОСОБА_18 . В квартирі через деякий час між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 виник словесний конфлікт та ОСОБА_15 взяв телефон Нокиа, який він купив раніше, а потім дав користуватися ОСОБА_17 , її жіночу сумку та вийшов з квартири, з метою щоб вона пішла за ним. Проте, ОСОБА_17 за ним не пішла, тому він з цією сумкою пішов до свого дому, де вони мешкали разом та кинув сумку у квартирі. Що саме було в сумці не перевіряв, наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_19 та попросила повернути їй її сумку. Вони зустрілись, в сумці виявилося два телефону самсунг та нокиа.Нокиа він залишив собі,оскільки вказаний телефон давав їй у користування, а самсунг повернув ОСОБА_17 . Згодом, його викликали до міліції і, начебто вилучили в нього сумку з телефонами, хоча сумку із телефоном ОСОБА_20 принесла до міліції ОСОБА_17 .
Крім того, взимку 2015 року він відпочивав у кафе на автостанції «Левада» і побачив, що якийсь хлопці били раніше незнайомого йому ОСОБА_21 . ОСОБА_15 забрав ОСОБА_22 до кафе, посадив за свій стіл, щоб до нього більше ніхто не чіплявся. ОСОБА_21 сидів до ранку за столом, а ОСОБА_15 продовжував випивати. Вранці ОСОБА_15 пішов, а ОСОБА_21 залишився в кафе. Ніякого телефону у ОСОБА_22 він не бачив. Через деякий час ОСОБА_15 зателефонував друг його співмешканки ОСОБА_23 з проханням позичити гроші, вони зустрілись, ОСОБА_15 позичив йому гроші, почали разом випивати та ОСОБА_23 почав хуліганити, після чого ОСОБА_23 доставили в районний відділ поліції, а ОСОБА_15 пішов за ним. Працівники міліції встановили його особу і затримали його, оскільки він перебував у розшуку за Балаклійським судом. Під час затримання він передав ОСОБА_23 , якого відпустили, телефон Леново, який він колись придбав на ринку. В кого він його купив і коли саме не пам`ятає.
Щодо вчинення грабежу стосовно ОСОБА_11 , пояснив, що його взагалі не було при обставинах, вказаних в обвинувальному акті,свідка ОСОБА_24 перший раз бачив в кабінеті у слідчого,раніше з ним знайомий не був. 5 березня 2015 року був вдома, мобільний телефон ОСОБА_11 в ломбард не здавав, та пояснив, що раніше користувався послугами ломбарду «Скарбниця» і йому видали картку постійного користувача. Потім не потрібно надавати паспорт, а достатньо показати картку. Проте, картку разом з паспортом та телефоном він загубив у Балаклійській лікарні у лютому 2015 року. Проте, до міліції він не звертався, заяв про видачу нового паспорту нікуди не писав. В нього була лише ксерокопія паспорту.
Допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, надані сторонами обвинувачення та захисту належні та допустимі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_12 та грабежу відносно ОСОБА_13 в судовому засіданні не доведена і за цими епізодами він підлягає виправданню.
Таких висновків суд дійшов з наступних підстав.
За епізодом крадіжки майна ОСОБА_25 :
Так, в судовому засіданні в режимі відео конференції потерпіла ОСОБА_25 пояснила, що приблизно два роки тому вона у м. Балаклея поїхала на велосипеді продавати квіти. Велосипед залишила біля кафе «Шинок» на вокзалі біля залізобетонного паркану. На велосипеді висів пакет, в якому знаходився мобільний телефон та гаманець. Біля кафе сиділо двоє хлопців: один з них, як виявилося ОСОБА_9 , а інший ОСОБА_14 . Вони пили пиво, вона трохи з ними посварились, після чого зайшла в кафе для того, щоб продати квіти. Проте, квіти вона не продала, а коли повернулася до велосипеда, по побачила, що пакет, в якому знаходилися гаманець та мобільний телефон, зник. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вже також не було. Вона побігла їх шукати разом з власником кафе «Шинок», тому, що думала що ОСОБА_15 та ОСОБА_14 бачили, хто вкрав її пакет. Приблизно за годину вона викликала поліцію та на наступний день у поліції їй повернули вкрадені речі. Претензій ні до кого не має.
Органом обвинувачення були надані наступні докази за даним епізодом:
-Протокол прийняття заяви ОСОБА_25 про вчинення кримінального правопорушення від 01.07.2014 року;
-Заява від 01.07.2014 року написана громадянином ОСОБА_26 про добровільне надання дозволу на огляд свого будинку за адресою АДРЕСА_5 ;
-фото таблиця до даного протоколу, де зображено викрадений гаманець з іншими речами;
-Заява ОСОБА_9 про надання добровільної згоди на огляд особистих речей працівникам міліції;
-Протокол огляду місця події від 02.07.2014 року, під час якого виявлено мобільний телефон Нокіа чорного кольору;
-Копія паспорту ОСОБА_12 серії НОМЕР_1 виданий Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області;
-Копія довідки № 001741 серії ХАР 03 на ім`я ОСОБА_12 ;
-Копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 ;
-Копія чека № 4115 на Nokia 101 black на суму 324 грн.;
-Постанова про визнання речовими доказами від 15 липня 2014 року вилученого шкіряного гаманця в ході ОМП від 01.07.2014 року за адресою: Харківська обл., м. Балаклея вул. 40 років Перемоги та вилученого мобільного телефону «Nokia 101» у гр. ОСОБА_9 , в ході огляду місця події від 02.07.2014 року за адресою: АДРЕСА_6 ;
-Розписка ОСОБА_25 про отримання речових доказів на зберігання від 15.07.2014 року;
-Висновок НДЕКЦ від 10.07.2014 року № 2214 року, згідно якого ринкова вартість, з урахуванням зносу та умов, зазначених у дослідній частині, станом на момент вчинення кримінального правопорушення телефону Nokia 101 , становить 85 (вісімдесят п`ять ) гривень. Ринкова вартість, з урахуванням зносу та умов, зазначених у дослідній частині, станом на момент вчинення кримінального правопорушення шкіряного гаманцю становить 15 (п`ятнадцять ) гривень.
Таким чином, як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_12 , вона не бачила хто саме вчинив крадіжку її пакету, в якому знаходився гаманець з грошима та мобільний телефон Нокиа. Коли вона залишила пакет на велосипеді, то поблизу бачила ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Як вбачається з показань ОСОБА_9 , даний телефон він бачив у ОСОБА_27 , а якийсь пакет стояв біля ніг ОСОБА_27 . Вдруге він побачив цей телефон вже у міліції на столі оперуповноваженого, який сказав, що вилучає в нього цей телефон, запросив двох понятих, які не бачили, як в нього вилучали телефон, а бачили його тільки на столі.
Крім того, відповідно до закону доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК). Новий КПК встановлює жорсткі вимоги щодо допустимості доказів. ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 р .; рішення у справі «Шабельник проти України »від 19 лютого 2009 року), а порядок збору доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним КЗПЛ.
Відповідно до вимог 237 КПК України - З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно ч. 7 ст. 223 КПК України - Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідноїслідчої (розшукової) дії.
Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.
Проте, судом встановлено, що огляд місця події від 07.07.2014 року будинку за адресою АДРЕСА_5 , під час якого виявлено пакет, в якому лежав викрадений гаманець, був проведений із порушенням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, оскільки слідчим при огляді володіння особи у якості понятих були залучені власник володіння та особа, на яку ОСОБА_9 вказав, як на особу, яка безпосереднього вчинила крадіжку вилученого майна.
На підставі викладеного, на підставі ст. 87 КПК України, суд визнає даний доказ недопустимим.
Крім того, згідно ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стороною обвинувачення не забезпечено на протязі тривалого строку явку до суду свідків обвинувачення, не надано речовий доказ, а згодом прокурор відмовився від свідків обвинувачення та подальшого надання доказів, що є його процесуальним правом.
Згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.Таким чином, позиція ОСОБА_9 щодо його не причетності до крадіжки телефону ОСОБА_12 не спростована обвинуваченням і його вина у вчиненні даного злочину не доведена.
Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України - Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користьтакої особи.
За епізодом грабежу відносно ОСОБА_13 :
Так, з показань ОСОБА_9 вбачається, що телефон Нокиа, яким він, начебто, заволодів, належить йому, оскільки він його придбав, а потім дав користуватися ОСОБА_13 . Оскільки вони мешкали разом, як співмешканці, під час сварки в гостях він узяв сумку ОСОБА_13 і пішов додому, розраховуючи, що ОСОБА_13 піде за ним. Вранці він побачив, що в сумці лежить телефон Самсунг, пішов шукати примирення з ОСОБА_13 і віддав їй пакет та телефон. Потім виявилося, що ОСОБА_13 звернулася до міліції, його викликали у відділ міліції, куди також прийшла ОСОБА_13 та в неї була та сама сумка і телефон, які міліціонер в неї вилучив, а в протоколі написав, що вилучив дані речі в ОСОБА_9 .
Органом обвинувачення були надані наступні докази за даним епізодом:
-Протокол про вчинення кримінального правопорушення від 05.08.2014 року, про крадіжку мобільного телефону громадянином ОСОБА_9 Samsung і 710 у громадянки ОСОБА_13 ;
-Заява ОСОБА_9 на надання добровільної згоди на огляд особистих речей працівникам поліції;
-Протокол огляду місця події від 05.08.2014 року, під час якого було вилучено мобільний телефон Samsung і 710;
-Заява ОСОБА_13 на надання добровільної згоди на огляд особистих речей працівникам поліції;
-Протокол огляду місця події від 06.08.2014 року, під час якого було вилучено жіноча сумка, гель для душа «Фармаси», рідину для зняття макіяжу «Евроше», тональний крем «Євелин», крем для обличчя «Євелин»;
-Постанова про визнання речовими доказами від 05 серпня 2014 року мобільного телефону SamsungSGM і 710, жіноча сумка, гель для душа «Фармасі», рідину для зняття макіяжу «Евроше», тональний крем «Євелин», крем для обличчя «Евелин»;
-Заява ОСОБА_28 про надання добровільної згоди на огляд домоволодінні за адресою АДРЕСА_7 ;
-Протокол огляду місця події від 06.08.2014 року, під час якого застосовано фотоапарат Canon A3100 та фото таблиця до даного протоколу, де зображено приміщення квартири та вхід до квартири;
-Висновок експерта НДЕКЦ від 18.08.2014 року №2666, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки NokiaAsha 310 без урахуваннявартості зарядного пристрою та стерео гарнітури, на момент скоєння злочину, тобто за станом на 31.07.2014 року, на вторинному ринку, за умов , вказаних в дослідницькій частині, складає: 487(чотириста вісімдесят сім ) гривень. Ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung i710 без урахування вартості зарядного пристрою, на момент скоєння злочину, тобто за станом на 31.07.2014 року, на вторинному ринку, за умов , вказаних в дослідницькій частині, складає 140 (сто сорок) гривень;
-Заява ОСОБА_9 на добровільну згоду працівникам міліції на огляд свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_8 ;
-Постанова від 06.10.2014 року про визнання речовим доказом жіночої шкіряної сумки, вилученої в ході огляду місця події 06.08.2014 року за адресою: АДРЕСА_6 .
Суд визнає неналежним доказом протокол огляду місця події від 27.08.2017 року домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 , під час якого нічого не вилучено, оскільки ніякого доказового значення він не має.
Всупереч вимог ст. 22 КПК України прокурором не забезпечено явку свідків обвинувачення, не наданісуду речові докази, від надання цих свідків та доказів прокурор відмовився.
Отже на підставі ч.3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи, що обвинуваченням не доведено вчинення даного злочину ОСОБА_9 , не спростовано його доводів, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні даного злочину не доведена.
Проте, судом на підставі показань потерпілих, свідків, досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів беззаперечно встановлена винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень стосовно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а неправдиві показання ОСОБА_9 повністю спростовуються наступними доказами.
За епізодом крадіжки телефону ОСОБА_10 :
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 2 січня 2016 року після роботи зі своїми колегами святкував Новий Рік,збирався йти додому,йшов до метро,але зайшов до кафе,назви вже якого не пам"ятає яке розтошоване на станції "Левада".
Якійсь чоловік його пригостив випивкою, потім він пригостив, потім він взяв пляшку пива і сів за стіл. З незрозумілих для нього причин між ним та іншими відвідувачами кафе сталася бійка. Після цього ОСОБА_15 , який також був у кафе, підсів до нього і вони стали випивати за рахунок ОСОБА_22 . Приблизно в нього було 600 гривень. За деякий час з`явилась якась дівчина, яка сказала ОСОБА_15 «верните ему». Також хтось хотів зняти з його пальця кільце срібне, але ОСОБА_15 сказав не робити цього. Наступного дня він виявив пропажу телефону «LenovoА60+» та 600 гривень, пішов до кафе, щоб пошукати телефон, потім подзвонив на загублений телефон, гудки йшли, потім періодично телефон відключався і включався близько тижня, він написав повідомлення про те, що б йому повернули телефон, йому дуже була важлива інформація, яка залишилася на флеш карті, але ніхто не відповідав. За тиждень пропав взагалі зв`язок і він вже звернувся в міліцію. Згодом його запросили у міліцію і вказали, що затримали особу, яка вкрала його телефон, а сам телефон вилучили. Він одразу впізнав свій телефон за виглядом, формою, моделлю та тріщиною на екрані. Також він під час слідчої дії він упізнав по фотокартці ОСОБА_9 серед чотирьох осіб.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив,що працює разом с потерпілим ОСОБА_21 . 3 січня 2016 року він прийшов на роботу і побачив ОСОБА_22 , на якому була порвана куртка. ОСОБА_21 повідомив, що його побили та вкрали мобільний телефон і гроші.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_9 вона проживала у цивільному шлюбі та вони мають спільну дитину. 6 січня 2016 року їхній знайомий ОСОБА_23 передав їй від ОСОБА_9 якийсь телефон чорного кольору та паспорт ОСОБА_9 , пояснивши, що ОСОБА_9 затримала міліція. На телефоні був розбитий екран. Раніше вона цей телефон у ОСОБА_9 ніколи не бачила. В той же день їй зателефонували з міліції та попросили привезти цей телефон, оскільки він вкрадений. Вона привезла цей телефон за декілька днів до міліції, а потім ще раз приїжджала до районного відділу міліції 16 січня.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що працює в лінійному відділенні поліції на станції Левада. На початку січня він заступив на добове чергування. У вечірню годину,точного часу вже не пам`ятає, поступив виклик про нанесення тілесних ушкоджень на привокзальній площі «Левада». На виклик був направлений наряд патрульної постової служби. Потерпілий вказав, що його побили і усіх, хто був на місці запросили до відділу для дачі пояснень. ОСОБА_9 прийшов до відділу поліції та хотів дізнатись причину затримки його знайомого ОСОБА_23 , був на підпитку та вимагав пояснень. Оперуповноважені перевірили і його товариша і ОСОБА_15 за системою АРМОР. Під час перевірки за цією системою з`ясувалося, що ОСОБА_9 знаходиться у розшуку за Балаклійським судом. ОСОБА_9 запросили до відділення, повідомили ОСОБА_32 поліцію, щоб вона приїхала. В присутності свідка ОСОБА_33 . ОСОБА_9 передав якийсь чорний телефон ОСОБА_23 та сказав, щоб ОСОБА_23 передав цей телефон дружині ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_23 після надання пояснень з приводу бійки відпустили, а ОСОБА_9 передали працівникам Балаклійського районного відділу поліції. За деякий час ОСОБА_34 и ОСОБА_23 приходили до відділу поліції та питали куди подівся ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснив, що працює оперуповноваженим карного розшуку у відділенні поліції та приблизно чи 5 чи 6 січня 2015 року у кафе на станції «Левада» трапилась бійка за участю громадянина ОСОБА_23 , вони його доставили до районного відділу для дачі пояснень. Через деякий час до відділення прийшов ОСОБА_9 в нетверезому вигляді та почав погрожувати скаргами на працівників поліції за їхні, нібито, незаконні дії. ОСОБА_36 записали в журнал відвідувачів, перевірили ОСОБА_9 за системою АРМОР, виявилося що ОСОБА_9 перебуває в розшуку за Балаклійським судом. Вони повідомили ОСОБА_37 відділ поліції про цей факт, приїхали оперуповноважені, сфотографували ОСОБА_9 та забрали з собою. Перед тим, як поїхати, ОСОБА_9 передав якийсь чорний телефон ОСОБА_23 , сказавши, що даний телефон належить йому і нехай він його передасть дружині ОСОБА_9 . Наступного дня прийшов ОСОБА_23 і дружина ОСОБА_15 , і стали розпитувати, де знаходиться ОСОБА_9 , а ще через декілька днів прийшов ОСОБА_10 із заявою про крадіжку телефону. Йому показали фото ОСОБА_9 і він відразу його впізнав.
Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні пояснила, що в січні 2015 року вона знаходилась на робочому місці. До неї звернувся працівник міліції і попрохав побути свідком при слідчих діях. Їй показали мобільний телефон чорного кольору, який лежав на столі. В її присутності даний телефон ні в кого не вилучали, тільки оглянули його та показали їй вхідні дзвінки.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснила, що в перший тиждень 2015 року на її номер почали приходити смс повідомлення та дзвінки від незнайомого раніше номера, підписані її мамою. Одного разу в той же період, вона повернулась до дому, де побачила що її матір сидіть на кухні з ОСОБА_15 на підпитку. Її хлопець попросив ОСОБА_15 залишити будинок, ОСОБА_9 почав огризатися і не хотів йти, тоді він виштовхнув ОСОБА_9 з квартири, під час чого з кишені ОСОБА_9 випав чорний телефон марки, швидше за все, ОСОБА_40 .
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснив, що працював на станції «Левада» вантажником та на прохання поліцейських був понятим при слідчих діях. В його присутності дівчина з чорним волоссям добровільно видала працівникам поліції телефон чорного кольору «Леново» з розбитим екраном. Дівчина пояснювала, що цей телефон їй передав ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2015 року він випивав із раніше знайомим ОСОБА_9 в кафе на станції «Левада». Там сталася бійка і його затримали працівники поліції і відвели до відділку. ОСОБА_15 пішов із ним, поліцейські попросили документи, які підтверджують особу, в нього був паспорт, оперуповноважений йому сказав, що він поїде на експертизу, а ОСОБА_15 сказали, щоб він зачекав, оскільки за ним приїде ОСОБА_37 відділ поліції, за яким він перебуває у розшуку. Після цього ОСОБА_9 попрохав ОСОБА_43 , щоб він передав його дружині ОСОБА_44 30 гривень та телефон чорного кольору «Леново». Він передав гроші і телефон ОСОБА_45 . Наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_34 та попрохала його поїхати разом з нею в лінейний районний відділ поліції, оскільки їй зателефонували з поліції та сказали, що телефон який ОСОБА_23 передав їй від ОСОБА_15 вкрадений. Він разом з ОСОБА_46 поїхав до поліції, та вона писала якісь заяви і видала телефон поліції. У ОСОБА_15 раніше був телефон «Нокіа», «Леново» в нього він не бачив. Також пояснив, що в конвойному приміщенні ОСОБА_9 підбурював його на дачу неправдивих пояснень на користь ОСОБА_9 ,проте свідок відмовився від пропозиції ОСОБА_9 і каже правду.
Письмовими та речовими доказами:
-Речовий доказ мобільний телефон «Леново А60+», запакований в спеціальний пакет , телефон чорного кольору з розбитим екраном ;
-Квитанція № 170 про прийняття речового доказу мобільного телефону «Леново А60+» на зберігання;
-Копія журналу № 2250 обліку доставлених та запрошених до ЛВ на ст. Левада, де зазначений під № 1 від 05.01.2015 року о 19.50 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-Висновок експерта № 20 від 26.01.2015 року, згідно якого залишкова вартість досліджуваного мобільного телефону марки «Lenovo» модель «А60+», без комплектуючих матеріалів товаровиробника , з урахуванням акумуляторної батареї, з урахуванням зносу, за умовою , що з моменту вилученням до моменту представлення на дослідження , його товарний стан не змінився , станом на 13.01.2015 року складає : 270 (двісті сімдесят ) гривень 66 копійок;
-Постанова про визнання речовим доказом та передання на зберігання мобільного телефону «Леново А60+» від 27 березня 2015 року;
Одночасно, суд визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.01.2015 року, під час якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу на знімку № 2, а саме ОСОБА_9 , оскільки під час проведення вказаної слідчої дії були суттєво порушені вимоги ч.1 та ч.7 ст. 228 КПК України, а саме: потерпілому ОСОБА_10 спочатку були показані фотокартки оперативними працівниками поліції, що вбачається з показань ОСОБА_10 , а через деякий час слідчим було проведено впізнання за фотокартками. Крім того, на фотокартці на обличчі ОСОБА_9 мається відрізок медичного скотчу, а в інших осіб, зображених на інших фотокартках, він відсутній. Отже, на підставі ст. 87 КПК України даний доказ є недопустимим і суд визнає його недопустимим на підставі ст. 89 КПК України.
Думка захисника щодо необхідності проведення органом досудового розслідування слідчих дій щодо огляду інформації, яка міститься у телефоні, виданим ОСОБА_47 суперечить приписам ст. 22 КПК України.
Проте, іншими дослідженими судом в судовому засіданні у сукупності доказами повністю підтверджується вчинення ОСОБА_9 вказаного злочину. Судом встановлено, що ОСОБА_9 , скориставшись станом сильного алкогольного сп`яніння потерпілого ОСОБА_10 , таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «LenovoА60+»чохол,в якому знаходилося 600 гривень і передав телефон в присутності свідків ОСОБА_48 та ОСОБА_49 свідку ОСОБА_50 , який передав його ОСОБА_51 , яка згодом видала його працівникам поліції у присутності свідків ОСОБА_52 та ОСОБА_53 . Речовий доказ вилучено, оглянуто, проведена товарознавча експертиза його вартості.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за цим епізодом за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
За епізодом відкритого викрадення (грабежу) майна ОСОБА_11 :
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що 5 березня 2015 року поверталась з роботи ввечері та йшла з боку вул.. Героїв Праці по вул.Ак.Павлова та повертала в сторону вул.Блюхера (Валентинівській), розмовляючи по мобільному телефону з подругою. На її голові буводягнутий капюшон,тому вона не звертала уваги на людей, які знаходилися поруч. Коли вона підійшла до свого під`їзду, біля нього стояло два хлопці. ОСОБА_11 підійшла до дверей під`їзду, дістала ключі і відкрила під`їзд, зайшла в нього, а за нею зайшли ці два хлопці. Вона підійшла до своєї поштової скриньки, відкрила її. В цей час до неї підійшов раніше незнайомий хлопець, як виявилося згодом ОСОБА_9 та мовчки почав смикати за руку, в якій був мобільний телефон, намагаючись його вирвати. Вона стала чинити опір, проте, ОСОБА_9 вихопив телефон і штовхнув її на сходинки. Вона впала, а він вибіг з під`їзду. Куди подівся інший хлопець і що він робив, вона не бачила, він участі у грабежі не брав. Вона перелякалася та побігла до сусідів, і вони їй порадили викликати міліцію. У під`їзді було освітлення, одягнений був у чорній куртці, в шапці і в в`язаних рукавичках, телефон був майже новий, користувалася ним пів року. Згодом після написання заяви до міліції, її викликали для впізнання і вона серед представлених її для впізнання молодих чоловіків, впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка її пограбувала. Впізнала за зовнішніми ознаками, структурою тіла, зачіскою, кольором очей.
Свідок ОСОБА_54 в судовому засіданні пояснив, що працює оперуповноваженим в секторі карного розшуку в Київському відділі поліції. В провадженні у слідчого Київського відділу поліціїперебувало кримінальне провадження відносно вкраденого мобільного телефону. Слідчий йому доручив здійснити розшук мобільного телефону та встановити особу причетну до даного кримінального правопорушення. Ним був проведений ряд слідчих дій, зокрема, направлений запит у Ломбард «Скарбниця». Згідно відповіді з`ясувалося, що викрадений мобільний телефон здав у ломбард ОСОБА_9 , пред`явивши свій паспорт. Після цього він запросив ОСОБА_9 до Київського відділу поліції для дачі пояснень за даним фактом. ОСОБА_55 пояснив, що це дійсно він відкрито заволодів телефоном, потім при слідчій дії потерпіла впізнала ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні пояснив, що у квітні 2015 року він йшов з товаришем ОСОБА_57 по вулиці. До них підійшов працівник поліції, представився та запропонував прийняти участь в слідчій дії впізнанні особи в якості понятих. Вони пройшли до районного відділу,їх завели до кабінету, там були незнайомі йому молоді чоловіки. Працівники поліції запропонували цим чоловікам узяти номерки та стати, де вони забажають. Після цього до кабінету була запрошена потерпіла, яка впізнала ОСОБА_9 за зовнішністю.
Речовими та письмовими доказами:
- протокол огляду місця події від 05.03.2015 року, проведений слідчим Київського ОСОБА_58 за участю понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 та ілюстративний матеріал до протоколу огляду місця події: АДРЕСА_9 ;
- висновок експерта-товарознавця від 07.04.2015 року №1314, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «SonyXperiaCC2305 White» без урахування вартості зарядного пристрою, стерео гарнітури та USB-кабеля,на момент скоєння злочину, тобто за станом на 05.03.2015 року,з урахуванням зносу, за умов (обмежень),вказаних в дослідницький частині, складає 3035 грн.00 копійок.
-протокол пред`явлення особи для впізнання з ілюстративним матеріалом від 02.04.2015 року, згідно якого, у присутності понятих ОСОБА_61 та ОСОБА_56 , за участю статистів ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_9 за зовнішніми ознаками, як особу, що вчинила відкрите викрадення її телефону.
-протокол проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_11 , понятих ОСОБА_65 , ОСОБА_66 ,з ілюстративним матеріалом до протоколу, під час якого ОСОБА_11 вказала на під`їзд АДРЕСА_10 , в якому 05 березня 2015 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_9 відкрито викрав її мобільний телефон «SonyXperiaCC2305 White».
- відповідь генерального директора Ломбарду«Скарбниця» №2589/4 від 20.04.2015 року, з якої вбачається, що мобільний телефон «SonyXperiaCC2305 White» imei НОМЕР_6 закладався громадянином ОСОБА_9 за власним паспортом;
Суд, вислухавши в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, свідків, безпосередньо дослідивши надані сторонами належні та допустимі докази, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується. При цьому, заперечення захисника щодо порушень вимог ч.2 ст. 228 КПК України при проведенні впізнання від 02.04.2015 року, а саме наявність різких відмінностей статистів від ОСОБА_9 не відповідають дійсності. З даних, що містяться у протоколі впізнання а також в ілюстративному матеріалі, вбачається, що участь у впізнанні у якості статистів приймали особи молодого віку, середнього зросту, худощавої або середньої статури, без різких відмінностей у фігурі або обличчі. Це також підтверджується показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_67 .
Отже суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочинів, їхню тяжкість, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, останнього разу 22.07.2013 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, на обліках у нарколога і психіатра не перебуває. Обставини, що пом`якшуютьабо обтяжують покарання, відсутні. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням вимог ст. 70-72 КК України і не вбачає підстав для звільнення його від такого покарання.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про стягнення майнової шкоди в розмірі 2600 гривень на підставі ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі вимог ст. 100 КПК України.
На підставівикладеного та керуючисьст.ст. 369-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України стосовно таємного викрадення майна ОСОБА_12 та ч.2 ст. 186 КК України стосовно відкритого викрадення майна ОСОБА_13 та виправдати.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України стосовно таємного викрадення майна ОСОБА_10 та ч. 2 ст. 186 КК України стосовно відкритого викрадення майна ОСОБА_11 і призначити йому покарання у вигляді:
-за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 186 КК України - (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;
На підставі положень ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, у вигляді (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі положень ст. 71 КК України призначити покарання ОСОБА_9 за сукупністю вироків, частково приєднавши до нового вироку невідбуту частину покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22.07.2013 року за ст. 186 ч.2 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, остаточно призначивши до відбуття покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбуття покарання час перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою з часу затримання з 26.05.2015(початок відбуття строку покарання) по 27.06.2017 року з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України, згідно якої один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення майнової шкоди задовольнити в повному обсязі та стягнути 2600 гривень.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 245 гривень 52 копійки та 368 гривень 28 копійок стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон «Леново А60+» повернути потерпілому ОСОБА_10 , письмові докази зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити тим самим до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1