Справа № 569/52/17
УХВАЛА

04 січня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, Рівненської області, громадянина України, українця, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив нові злочини проти власності за наступних обставин.

27 грудня 2016 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на 3-му поверсі під`їзду № 1 будинку № 19, що знаходиться по вул. Відінська в м. Рівне, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, діючи повторно, наніс не менше трьох ударів кулаками своїх рук по тілу та голові ОСОБА_7 , в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження та відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-I8262», вартістю 2 000 грн., який випав з рук потерпілого після нанесених останньому ударів, чим заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоди у вказаному розмірі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02 січня 2017 року, близько 05 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверей, проник до автомобіля марки «Mazda MX-3», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_8 , звідки таємно намагався викрасти автомагнітолу, однак свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий інспекторами роти № 4 батальйону УПП у місті Рівному ДПП на місці події, а саме в автомобілі марки «Mazda MX-3», д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 ,будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє в 2007 році Рівненським міським судом за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на шлях виправлення не став та знов вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, що є підставою вважати, що підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність.

02 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та позбавлення волі до п`яти років відповідно. Дані злочини ОСОБА_5 вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідними витягами №№ 4938 від 27 грудня 2016 року та 24 від 02 січня 2017 року із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, 27 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
В подальшому 28 грудня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України, скеровано до Рівненського міського суду.
У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відсутність стримуючих факторів (розлучений, офіційно не працевлаштований) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

27 грудня 2016 року в межах кримінального провадження № 0008946 ОСОБА_5 було вручено повістку про виклик до слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 на 10 год. 30 грудня 2016 року, однак ОСОБА_5 на виклик не з`явився.
Відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів свідчить про те, що грошові кошти на проживання отримуються шляхом вчинення злочинів.

З посиланням на викладене, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини.
Просила застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкому злочині, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбалення волі на строк до шести років.
Підозрюваний раніше судимий та ніде не працює, суспільно корисною працею не займається, кошти отримує шляхом вчинення злочинів, систематично вчиняє кримінальні правопорушення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді даного клопотання суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік, стан здоров`я.
З урахуванням особи підозрюваного, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та розміру завданої шкоди, ризики на які посилається сторона обвинувачення, суд вважає, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Однак п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачає можливість не визначення слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що даний злочин є тяжким, вчинений проти життя та здоров"я потерпілого, із застосуванням насильства, з врахуванням особи підозрюваного, з метою запобігання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному правопорушенні, вчинення інших кримінальних правопорушень та впливу на потерпілого і свідка, відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, українця, розлученого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 05 год. 00 хв. 02 січня 2017 року.
Строк дії ухвали до 05 год. 00 хв. 03 березня 2017 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1