Справа № 676/2270/16-к
Провадження № 1-кп/676/42/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2017 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 13 січня 2016 року до ЄРДР за № 0000084, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області від 26 квітня 1999 року за ч. 4 ст. 81, ст. ст. 44, 46-1 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

- вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області від 4 жовтня 2000 року за ч. ч. 2, 3 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України 1960 року до штрафу у розмірі 680 грн. та 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільненого 28 лютого 2004 року по відбуттю строку покарання);

- вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області від 25 березня 2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі (звільненого 15 жовтня 2008 року по відбуттю строку покарання);

- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2009 року за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2009 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі;

- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі (звільненого 25 травня 2015 року по відбуттю строку покарання);

засудженого вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

12 січня 2016 року у період з 1 год. по 2 год. ОСОБА_7 з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням та судом предмета перекусив металеве кріплення навісного замка, внаслідок чого незаконно проник у приміщення гаража навпроти будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно повторно таємно викрав електричну пилку Інтерскол ПЦ-16/2000т вартістю 1568,69 грн., набір ключів вартістю 1300 грн., будівельний рівень вартістю 150 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3018,69 грн.

Крім того, в період з 18 год. 13 січня 2016 року по 13 год. 18 січня 2016 року ОСОБА_7 з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відчинив засув дверей та проник у приміщення сараю на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , звідки умисно повторно таємно викрав шуруповерт марки Арсенал Ш-600 вартістю 300 грн., шуруповерт марки Арсенал Ш-600 у несправному стані вартістю 10,01 грн., електрорубанок марки DWT вартістю 500 грн., електродриль марки Ритм вартістю 300 грн., болгарку марки Bosh вартістю 500 грн., зварювальний апарат, виготовлений кустарним способом, вартістю 1000 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2610, 01 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованих діянь визнав частково та пояснив, що 12 січня 2016 року, зрізавши скобу навісного замка, проник у приміщення гаража, однак викрав звідти лише пилку та два радіатори. Ствердив, що рівня та ключів не брав, однак відшкодував потерпілому ОСОБА_5 завдану шкоду у визначеному потерпілим розмірі, а пилку, яку продав ОСОБА_10 , поліція повернула власнику. Заперечив свою причетність до викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 . Щиро розкаявся в частині визнаного, зобов`язався надалі утриматися від подібних діянь, просив суворо не карати.

Крім особистих частково визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні двох епізодів інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що 12 січня 2016 року він виявив, що зрізаний навісний замок з дверей його гаража лежав на землі, тому змушений був застосувати інший замок для збереження свого майна до приїзду поліції. Рештки дужки пошкодженого замка видав поліцейським для експертного дослідження. При написанні заяви з повідомленням про злочин не вказав будівельний рівень, оскільки одразу не зміг зорієнтуватися з переліком викраденого. В ході досудового розслідування поліцейські повернули електропилу, а решту завданого збитку ОСОБА_7 йому відшкодував добровільно, тому будь-який претензій до нього не має. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 7) підтверджено, що потерпілий ОСОБА_5 повідомив про проникнення невідомої особи шляхом зриву навісного замка в гараж навпроти будинку АДРЕСА_2 та викрадення в ніч з 11 на 12 січня 2016 року електричної пилки та набору ключів з головками.

Даними протоколу огляду місця події від 13 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 10-11) зафіксовано обстановку хаотичного характеру в приміщенні гаража навпроти будинку АДРЕСА_2 та спосіб замикання дверей у це приміщення (навісний замок на металевій дужці).

Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_5 від 13 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 15), потерпілим видано два шматки металевої дужки від навісного замка на дверях його гаража, на яких виявлено наявність слідів знарядді зламу у виді перекусу та слідів ковзання, як встановлено з даних висновку судової трасологічної експертизи № 87-тр від 30 березня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 21-26).

Згідно з письмовою заявою ОСОБА_10 від 19 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 40) він добровільно видав поліцейським електричну пилку Інтерскол ПЦ-16/2000т, яку придбав у ОСОБА_7 12 січня 2016 року та яку було оглянуто згідно з протоколом огляду доказів від 12 лютого 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 49).

Вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_5 майна станом на 12 січня 2016 року підтверджена даними висновку судової товарознавчої експертизи № 77т від 28 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 45-48), відповідно до якого вартість електропили марки Інтерскол моделі ПЦ-16/2000Т могла становити 1568,69 грн., а також даними довідок ПП ОСОБА_11 (т. 2 а.м.к.п. 66), відповідно до яких вартість комплекту головок та ключів становить 1300 грн., а вартість будівельного рівня довжиною 1 м 150 грн.

З показань в суді свідка ОСОБА_12 встановлено, що взимку 2016 року вона від поліції дізналася про крадіжку з гаража сусіда, тому надала відеозапис з камери відеоспостереження, яка встановлена у неї біля вікна. Переглядаючи відеозапис з поліцейськими зауважила, що на камері не переведено час на зимовий, що, однак, не завадило виявити зловмисника, який носив якісь речі з-за поля огляду камери (де знаходиться гараж потерпілого ОСОБА_5 ) на місце неподалік дороги, звідки в подальшому ці речі завантажив у таксі білого кольору.

З даних переглянутого в судовому засіданні та даних протоколу огляду відеозапису з камери спостереження, встановленої на будинку за адресою АДРЕСА_4 , добровільно наданого свідком ОСОБА_12 (т. 2 а.м.к.п. 54-57), вбачається, що 12 січня 2016 року о 2 год. 7 хв. особа чоловічої статі вийшла з приміщення гаража навпроти будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руках перед собою предмети, з якими пройшла перехрестя та помістила у мішок, після чого ще кілька разів поверталася до приміщення гаража, з якого виходила з речами, які складала у мішки за перехрестям. О 2 год. 52 хв. до перехрестя під`їхав автомобіль білого кольору, який зупинився біля мішка, з пасажирського місця вийшов чоловік, який завантажив мішки на заднє сидіння автомобіля, після чого автомобіль поїхав з місця події. Враховуючи показання свідка ОСОБА_12 про неправильні часові налаштування відеокамери (літній, а не зимовий час), досудовим розслідуванням правильно визначено час вчинення інкримінованого діяння з 1 по 2 год. 12 січня 2016 року.

Як пояснив суду потерпілий ОСОБА_6 , його батько ОСОБА_9 18 січня 2016 року виявив зникнення ряду його (потерпілого) інструментів, які зберігалися на території домоволодіння батька у приміщенні сараю, який зачинявся на засув. Прибувши на місце події та викликавши поліцію, виявив, що зникло два шуруповерти (один з яких непрацюючий), електрорубанок, електродриль, болгарка Bosh та зварювальний апарат, який зробив власноручно. Крім цього, помітив, що за приміщенням сараю сітка огорожі була відігнута. Згодом рештки викраденого зварювального апарата, які він одразу впізнав, оскільки сам його сконструював, було знайдено у ОСОБА_13 , який розповів йому, що під час спільного розпивання алкоголю з ОСОБА_7 по закінченню спиртного ОСОБА_7 кудись ходив, а повернувшись, притягнув зварювальний апарат, який розібрав на подвір`ї ОСОБА_13 та здав мідь, щоб придбати ще алкогольних напоїв. Підтримав у повному обсязі заявлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих злочином. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Наведені показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що перебуває з ОСОБА_7 у товариських стосунках. Вказав, що взимку до нього додому прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_14 для спільного розпивання спиртного, а коли алкоголь закінчився, ОСОБА_7 відлучився хвилин на 20, повернувся на білому автомобілі «ВАЗ», притягнув за одну з ручок зварювальний апарат, який на подвір`ї розбив молотком і здав деталі на металолом, щоб придбати ще алкоголю. Свідок підтвердив, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав в рештках від того апарату свій по ручках та кабелях, тому поліція вилучила ці рештки, придатні для ідентифікації.

Свідчення ОСОБА_13 повністю відповідають показанням свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що за вказаних вище обставин ОСОБА_7 приніс та розбирав на подвір`ї ОСОБА_13 зварювальний апарат. Інформацією щодо подальшого перебігу подій не володіє, оскільки пішов додому під час розбирання обвинуваченим зварювального апарату.

У суду відсутні підстави для того, щоб піддавати сумніву показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є відповідно товаришем та двоюрідним дядьком обвинуваченого, оскільки вони узгоджені між собою та з іншими доказами по справі.

З даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 86) вбачається, що власник сараю на території домоволодіння по АДРЕСА_3 ОСОБА_9 повідомив про викрадення з приміщення сараю у період з 13 по 18 січня 2016 року двох шуруповертів Арсенал Ш-600, електрорубанку, електродрилю, болгарки та зварювального апарата.

Даними протоколу огляду місця події від 18 січня 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 88-93) зафіксовано обстановку хаотичного характеру в приміщенні сараю на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , при цьому, на дверях в сарай, які зачиняються на засув, не виявлено пошкоджень, а за приміщенням сараю виявлено відгинання сітки огорожі.

Як встановлено з даних протоколу огляду місця події від 11 лютого 2016 року та протоколу огляду предметів та речей від 16 лютого 2016 року (т. 2 а.м.к.п. 107-112), на території домоволодіння свідка ОСОБА_13 було виявлено та вилучено рештки саморобного зварювального апарата у вигляді металевих кутиків, контактних планок, тримача електрону, шматків тканого та паперового матеріалу.

Вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_6 майна підтверджена довідками ПП ОСОБА_15 (т. 2 а.м.к.п. 116-118), відповідно до яких станом на 18 січня 2016 року вартість шуруповерта марки Арсенал Ш-600 становила 300 грн., вартість шуруповерту марки Арсенал Ш-600 у несправному стані 10,01 грн., вартість електрорубанка марки DWT 500 грн., вартість електродрилю марки Ритм 300 грн., вартість болгарки марки Bosh 500 грн., вартість зварювального апарата, виготовленого кустарним способом, 1000 грн.

Суд критично оцінює заперечення обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 та у крадіжці набору ключів та будівельного рівня у потерпілого ОСОБА_5 , оскільки його винуватість підтверджена сукупністю досліджених судом та проаналізованих вище доказів, крім того, вартість майна, викраденого у потерпілого ОСОБА_5 , крім повернутої пилки, ОСОБА_7 відшкодована ще на стадії досудового розслідування, що свідчить про визнання обсягу завданої шкоди.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і становлять собою таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення. Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає часткове визнання винуватості та щире каяття в частині визнаного, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання КП «Добробут» компрометуючими даними щодо нього не володіє, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліках.

З врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілих (які не наполягали на суворому покаранні), часткове відшкодування завданого збитку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк ближче до мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, з огляду на вартість викраденого майна, вчинення двох епізодів злочинної діяльності невдовзі після звільнення з місця реального позбавлення волі, що свідчить про явне небажання ставати на шлях виправлення, з урахуванням того, що ОСОБА_7 призначено реальне покарання за вироком, ухваленим після вчинення інкримінованих діянь, враховуючи відсутність декількох обставини, які б істотно знижували суспільну небезпечність діяння, суд підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не вбачає.

Враховуючи те, що інкриміноване діяння ОСОБА_7 вчинив до постановлення попереднього вироку, яким його засуджено за аналогічне діяння до реального позбавлення волі, при призначенні йому покарання суд керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України та вважає за необхідне призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з огляду на обставини справи, вартість викраденого, часткове відшкодування завданого збитку, думку потерпілих, особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку. При цьому, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_7 за попереднім вироком від 16 червня 2016 року.

На переконання суду, саме таке покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_16 у цьому провадженні запобіжний захід обраний не був, однак він перебуває під вартою в порядку виконання попереднього вироку суду від 16 червня 2016 року, тому суд з урахуванням відсутності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, не вбачає підстав для застосовування запобіжного заходу.

Водночас, строк перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження включається до строку попереднього ув`язнення, а відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому строк цього попереднього ув`язнення ОСОБА_16 підлягає зарахуванню у строк відбуття ним покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, судом враховано, що обвинувачений прибув до Хмельницького слідчого ізолятора 6 серпня 2016 року, вибув 21 серпня 2016 року, прибув 26 серпня 2016 року і з того часу перебуває в установі попереднього ув`язнення з метою участі у судовому розгляді цього кримінального провадження до моменту ухвалення цього вироку, тому саме цей час підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, слід вирішити, виходячи з таких міркувань.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Судом в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений викрав майно потерпілого ОСОБА_6 загальною вартістю 2610,01 грн., яка підтверджена даними досліджених судом довідок ПП ОСОБА_15 , тому в частині стягнення майнової шкоди, завданої злочином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частковому задоволенню підлягають позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно до п. 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З врахуванням характеру протиправного діяння обвинуваченого, вартості майна потерпілого ОСОБА_6 , яким незаконно заволодів обвинувачений, ступінь вини обвинуваченого, глибини душевних страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку із заволодінням його майном шляхом крадіжки, на виконання положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, з врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілого, з огляду на те, що завдана моральна шкода потерпілому полягає також у тому, що він для відновлення звичного способу життя та своїх порушених прав був змушений докладати додаткових зусиль, звернутися за правовою допомогою, нести додаткові витрати, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди відповідає 1500 грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_6 .

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим та попереднім вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 6 лютого 2017 року, зарахувавши у строк покарання покарання, частково відбуте ОСОБА_7 за попереднім вироком з 14 квітня 2016 року по 5 лютого 2017 року.

Строк попереднього ув`язнення (строк перебування ОСОБА_7 , який відбував покарання за попереднім вироком, в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження) з 6 серпня 2016 року по 21 серпня 2016 року та з 26 серпня 2016 року по 5 лютого 2017 року включно зарахувати в строк відбуття покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід у цьому провадженні обраний не був.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_6 2610 (дві тисячі шістсот десять) грн., 1 коп. майнової шкоди та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. моральної шкоди, завданих злочином.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- дві частини металевої дужки, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (т. 2 а.м.к.п. 27-28) після набрання вироком законної сили знищити;

- цифровий диск з відеозаписом з місця події (т. 2 а.м.к.п. 57-58) зберігати в матеріалах справи;

- електричну пилку марки Інтерскол ПЦ-16/2000т та деталі зварювального апарата, передані на зберігання відповідно потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (т. 2 а.м.к.п. 50-51, 115), їм залишити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 597 (п`ятсот дев`яносто сім) грн. 36 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (т. 2 а.м.к.п. 20, 44).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_17 -Годлевська