1Справа № 335/9675/17 1-кс/335/6473/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та пояснив, що ухвалою слідчого судді було надано прямий дозвіл на вилучення спірного майна, у зв`язку з чим таке майно не вважається тимчасово вилученим та не потребує накладення арешту.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
-документи (фінансово-господарської, бухгалтерської, податкової звітності) щодо придбання товарно-матеріальних цінностей у інших суб`єктів господарської діяльності, в тому числі, які в подальшому були поставленої на ПрАТ «ЗЕРЗ»;
Як зазначає скаржник, в ході проведення 14.06.2017 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено наступне майно:
- два листи формату А-4 з відтиском печатки ТОВ «ІНТРОЛОГІСТІКА»;
- роздруківку витягу з реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами на ТОВ «ІНТРОЛОГІСТІКА» сформований на 21.10.2015;
- ноутбук «Lenovo» модель В 570, серійний номер WB02345333 в корпусі чорного кольору зі зарядним пристроєм до нього;
- портативний жорсткий диск «Silicon Power» у корпусі чорно-жовтого кольору об`ємом 500 Gb;
- мобільний телефон НТС One X іmеі: НОМЕР_1 в корпусі білого кольору;
- три незаповнені облікові картки на аркуша формату А-4;
- не підписана довіреність №2/2011 від директора ТОВ «ВЕСТ ВУД МАНУФАКТУРА».
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Проаналізувавши перелік вилученого майна та вищеприведені норми права, слідчий суддя доходить висновку, що вилучене під час проведення обшуку майно, не є тимчасово вилученим, оскільки ухвалою слідчого судді про проведення обшуку надавався дозвіл на відшукання та вилучення спірного майна.
В даному випадку обшук та вилучення майна відбулось в межах, встановлених ухвалою слідчого судді, відтак таке майно не потребувало накладення арешту.
За викладених обставин, у слідчого на теперішні час є законні підстави не повертати заявникові вилучене майно та ним не допущено бездіяльності.
Підсумовуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1