Справа № 151/682/17
Провадження №11-сс/772/521/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного : ОСОБА_7
законного представника
неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 25.08.2017 року про відмову у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому
ОСОБА_7 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, згідно ст.ст. 89, 108 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні , внесеному до ЄРДР за № 0000112 від 23.08.2017 року,-

В с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 25.08.2017 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Чечельницького ВП Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 погоджене з прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_7 домашнього арешту строком 25 (двадцять п`ять) діб по 16.09.2017 року.
Заборонено ОСОБА_7 залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 з 21 години до 07 години.
Заборонено ОСОБА_7 виїжджати за межі смт. Чечельник. Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора.

Згідно клопотання слідчого слідчого СВ Чечельницького ВП Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 вбачається, що 23.08.2017 року близько 03 год. 30 хв. , з метою викрадення чужого майна, шляхом проникнення через вікно, та шляхом пошкодження верхньої частини міжкімнатних пластикових дверей, ОСОБА_7 проник в кафе « Савранка», яке розташоване в смт.Чечельник по вул.Героїв Майдану,6 Вінницької області, належного СТ « Харчовик-В», керівником якого є ОСОБА_11 . Перебуваючи всередині приміщення з метою незаконного збагачення, умисно, таємно, з корисливих спонукань ОСОБА_7 викрав з каси кафе « Савранка» грошові кошти в сумі 2899 грн., які в подальшому помістив до свого рюкзака чорного кольору, який приніс з собою. Однак, викраденими грошовими коштами розпорядитися на власний розсуд не зміг, оскільки був виявлений на місці злочину працівниками поліції та керівником СТ « Харчовик» ОСОБА_11 , при цьому не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Прокурор, який брав участь у розгляді клопотання ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 25.08.2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .
Постановити нову ухвалу, якою дане клопотання задоволити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Вимоги мотивовано тим що слідчим суддею першої інстанції при постановленні ухвали в порушення вимог ст. 178 КПК України недостатньо вивчено особу підозрюваного ОСОБА_7 та не враховано всі обставини справи, а саме те, що ОСОБА_7 , будучи тричі судимий, а саме вироком Баршадського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.12.2016 року за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. ; вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 21.04.2016 року за ч.1, ч.2 ст.185 КК України на підставі ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. на шлях виправлення не став та знову продовжує вчиняти кримінальні правопорушення. ОСОБА_7 за досить короткий термін часу вчинив 7 епізодів крадіжок, не піддається впливу матері ОСОБА_8 , часто втікає з постійного місця проживання в невідомих напрямках та не невизначений термін, що вказує на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив задоволити апеляційну скаргу, наполягав на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, захисника ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000112 від 23.08.2017 року , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду від 25 квітня 2003 року N 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року N 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суди мають додержувати вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50), і ст. 14 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

За ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином перевірив доводи слідчого, встановив недоведеність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_13 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті.
В дотримання вимог ст.177,178 КПК України слідчий суддя, враховуючи обставини, що згідно діючого законодавства України і судової практики Європейського Суду з прав людини щодо підстав для взяття особи під варту мають значення для прийняття рішення та те, що прокурором не доведено , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, за наявності вищевикладених обставин дійшов обґрунтованого висновку, щодо доцільності обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Посилання у апеляційній скарзі прокурора, як на підставу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на оголошення розшуку ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000192 від 29.12.2016 року, на те, що вироками Чечельницького районного суду Вінницької області він був засуджений є безпідставними.
В апеляційній скарзі прокурора не наведено доводів щодо доцільності застосування неповнолітньому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції , -
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 25.08.2017 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: