Справа № 136/687/16-к
Провадження №11-кп/772/80/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 08 червня 2016 року, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше неодноразово судимого: 19.02.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців: 15.06.2012 року Замостянським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна; ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.02.2015 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання з невідбутим строком в 1 рік 7 місяців 22 дні, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України та призначено покарання у виді 4 місяці арешту. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначачено остаточну міру покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Замостянського районного суду Вінницької області від 15.06.2012 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців. Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 08 червня 2016 року закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.
з участю секретаря: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України та призначено покарання у виді 4 місяці арешту. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначачено остаточну міру покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Замостянського районного суду Вінницької області від 15.06.2012 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців. Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що 19.06.2015 року біля 23:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домогосподарства ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої суперечки, наніс декілька ударів кулаками по різних частинах тіла ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів над кон`юнктиву лівого ока, синців навколо обох очей, забійної рани в лобній області, саден волосяної частини голови та обличчя, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Крім цього, ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 30.03.2015 року стосовно ОСОБА_5 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із наступними обмеженнями:

- заборонено вихід з будинку з 23:00 години до 6:00 години ранку наступного дня, що розташований в АДРЕСА_1 ;

- заборонено відвідувати розважальні заклади в яких продаються спиртні напої на розлив, з метою їх розпивання та придбання, за винятком купівлі продуктів харчування;

- заборонено виїзд з території району без дозволу керівництва Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області;

- зобовязано з`являтись на реєстрацію в Липовецький РВ УМВС один раз в місяць (третю суботу кожного місяця) до начальника СДІМ, а в разі його відсутності до черговою Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області з 9-00 до 11 -00 години.

Із вказаними обмеженнями під час перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_5 було ознайомлено письмово. Однак ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою злісного ухилення від встановлених законом обмежень, без поважних на те причин, та без повідомлення керівництва Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області, 02.07.2015 року самовільно залишив своє постійне місце проживання та виїхав за межі Липовецького району, де перебував по 24.04.2016 року і його місце знаходження було не відоме.

Також, ОСОБА_5 , маючи можливість повідомити про зміну свого місця проживання керівництво Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області, цього не зробив, на реєстраційні відмітки до Липовецького ВП не з`являвся і тим самим злісно ухилявся від встановленого йому адміністративного нагляду.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ст.395 КК України, тобто порушення правил адміністративного нагляду.

Не оспорюючи кваліфікації кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України та доведеність вини ОСОБА_5 у його вчиненні, у поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що вказаний вирок суду є незаконний і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінально процесуального закону. Просить ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 4 місяці. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Замостянського районного суду Вінницької області від 15.06.2012 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців. У силу положень ст. 417 КПК України винести ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не обґрунтована та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку діянь, відповідає фактичним обставинам і підтверджена зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 16.05.2016 року потерпілим ОСОБА_9 подано клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_5 у зв`язку із його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Обвинувачений не заперечував проти закриття провадження за вказаної підстави.

Згідно п. 7 ч. 1, ч. 7 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, як наслідок суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції не було винесено ухвали про закриття кримінального провадження, щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі клопотання потерпілого. Натомість кримінальне провадження, щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України було закрито вироком від 08.06.2016 року, про що було зазначено у резолютивній частині вироку.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.
Однак, суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Замостянського районного суду Вінницької області від 15.06.2012 року у резолютивній частині вироку від 08.06.2016 року судом не зазначено посилання на положення ст. 72 КК України.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Доводи прокурора щодо незаконності вироку суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає є обґрунтованими, оскільки хоч і є порушення кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції мали місце, але зазначені в апеляційні скарзі прокурора порушення кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не встановлено .

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , дотримано вимоги КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено з достатньою повнотою, дотриманням принципів верховенства права, законності, рівності перед законом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, публічності, диспозитивності. Колегія суддів вважає що апеляційна скарга прокурора - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 395 КК України по кримінальному провадженню № 0000173 від 18.06.2015 року задоволити частково.

Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 395 КК України по кримінальному провадженню № 0000173 від 18.06.2015 року - змінити.

В резолютивній частині вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року зазначити вказівку про застосування ст. 72 КК України, вважати засудженим ОСОБА_5 за ст.. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 4 місяці.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Замостянського районного суду Вінницької області від 15.06.2012 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до касаційної інстанції на протязі 3-х місяців.

Судді: