Справа № 712/1-568/2011
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

18.04.2012 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів : Дідика В. М. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, з участю прокурора - Сирохман Л. І., захисника - ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_3 в інтересах підсудного ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2011.

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Прага, вул. Кеніцка, 893, Чеської Республіки, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий в страховій компанії в м. Прага Чеської Республіки, неодружений, не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначено З роки позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, без конфіскації майна.

Ухвалено: запобіжний захід щодо ОСОБА_4 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, а строк відбування покарання обчислювати з 01.08.11, зарахувавши в цей строк період з 08.05.10 по 10.06.10.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області судові витрати на суму 138,10 грн.

Речовий доказ - митну декларацію від 07.05.10 ухвалено зберігати при матеріалах справи.

ОСОБА_4 визнаний винним в тому, що він на початку травня 2010 року на околиці м. Прага Чеської Республіки знайшов пакет, металеву коробочку та недопалок самокрутки з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, яку зберігав за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 для власного споживання, знаючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом.

У подальшому ОСОБА_4, виїжджаючи з території Чеської Республіки до України для відвідування родичів, незаконно перевіз зазначену наркотичну речовину до кордону і, будучи обізнаним про неможливість переміщення такої на територію України у встановленому законом порядку, вирішив перемістити таку у незаконний спосіб шляхом її приховування в кишенях одягу.

ОСОБА_4 07.05.10 близько 2-ої години прибув на власному автомобіл марки «Фольксваген», номерний знак 1АС6307, у пункт пропуску «Ужгород Ужгородської митниці, де обрав спрощений порядок проходження митного контролю «зелений коридор», в ході проходження якого працівниками митниці у ОСОБА_4 Ю, у кишенях штанів було виявлено 20.546 грам особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабісу (марихуани).

В апеляції порушується питання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд. Апелянт посилається на те, що суд не дав належної оцінки даним висновку експерта щодо категорійної належності виявленої у ОСОБА_4 Ю наркотичної речовини. Вказує на неврахування судом наявності на утриманні ОСОБА_4 дідуся та бабусі, а відтак залишення поза увагою обставини, що позитивно характеризує особу підсудного, і, на думку апелянта є такою, що пом'якшує призначене останньому покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_5, який підтримав апеляційні вимоги, просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, промову прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, просив залишити такий без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду суд відповідно до ч. З ст.299 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювались, у тому числі й підсудним ОСОБА_4. який повністю визнав себе винним. Про те, що ОСОБА_6 усвідомлював процесуальні наслідки такого рішення - позбавлення його права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, свідчить відповідний запис у протоколі судового засідання і (т.2 а.с.19).

Обравши скорочений порядок дослідження доказів, відповідно до якого дані висновку експерта № 961 від 14.05.2010, суд відповідно до ст. 299 КПК України розглядав, оскільки їх ніхто із учасників процесу не оспорював.

З огляду на положення зазначеної норми закону підсудний ОСОБА_4, який погодився на такий порядок дослідження доказів, не має права оскаржувати факимчні обставини справи в апеляційному порядку, як і не має права оспорювати ці фактичні обставини захисник в його інтересах, а апеляційний суд відповідно до ст. 365 КПК України не повинен їх перевіряти.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 305 КК України є правильною.

Міру покарання ОСОБА_4 суд першої інстанції обрав з дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності злочинів даних про особу підсудного, обставин, що пом'якшують покарання. Апеляційний суд вважає, що таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення підсудного попередження нових злочинів.

Посилання апелянта на те, що на утриманні ОСОБА_4 знаходяться бабуся та дідусь похилого віку, як на підставу для пом'якшення покарання підсудному, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

З огляду на вищезазначене, наведені в апеляції доводи є безпідставними, а тому апеляцію слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляцію захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду від 01.08.11 щодо ОСОБА_4 - без змін.

Судді