справа № 216/1664/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Степанки Харківського району Харківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна,неодруженого, неповнолітніх дітей, або інших утриманців немає, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 з 28.03.2017 р. зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,-
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 р., затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 р., відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 р. оголошено проведення, зокрема, на території Харківської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.11.1991 р. та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 р. особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань Орджонікідзевським РВК м.Харкова 03.02.2015 р. з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 р. підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, яку він з 07.12.2015 р. проходив у військовій частині НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на посаді старшого водія-гранатометника у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 р. з 03.02.2015 р. ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-X3V від 24.03.1999 р., та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
В кінці січня 2016 року ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 р., самовільно залишити військову частину НОМЕР_2 (військову частину польова пошта НОМЕР_3 ).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 27.01.2016 р. біля 13.00 год. самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) та направився до місця проживання своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_4 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
25.02.2016 р. біля 09.00 год., тобто через понад десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на посаді старшого водія-гранатометника у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., та ст.ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., 27.01.2016 р. біля 13.00 год. самовільно без дозволу командування залишив вказану військову частину та направився до місця проживання своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_4 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 25.02.2016 р. біля 09.00 год., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 . В кінці січня 2016 року в зв`язку з відсутністю дисципліни в військовій частині та хворобою спини залишив службу, направився за місцем мешкання своєї знайомої: АДРЕСА_4 . 25.02.2016 р. повернувся до військової частини, після виклику в прокуратуру орендував квартиру в м.Харків не за місцем реєстрації з 04.04.2016 р. по 25.04.2016 р., приймав участь в АТО. В даний час проходить військову службу за контрактом, та має намір продовжити військову службу. У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 08.02.2016 р. №465 про призначення службового розслідування а.с.6;
- наказом командира військові частини польова пошта НОМЕР_3 від 16.02.2016 р. № 546 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 а.с.8;
- актом службового розслідування по факту самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 а.с.9-10;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.12.2015 р. № 385, згідно якого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, з 07.12.2015 р. на котлове забезпечення а.с.18.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.4 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, брав участь в АТО та вважає, можливим із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді арешту.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 407 ч.4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 3 (три) місяці арешту.
Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті, визначеній у встановленому законом порядку.
Термін відбуття покарання рахувати з моменту затримання засудженого.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів.

СУДДЯ: