Справа № 132/1932/16-к
Провадження №11-кп/772/552/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000363, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.06.2016 року за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 28.12.2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малошуйка Онежського району Архангельської області, українця, громадянина України, базова середня освіта, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого
-09.03.2016 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.03.2016 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , 06.06.2016 року біля 02:00 год. на автомобілі марки «ВАЗ 2105» днз г НОМЕР_1 приїхав до м. Калинівка Вінницької області, та маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, через огорожу потрапив до охоронюваної території TOB «Калинівський ЕЗДМ», що за адресою: вул. Промислова, 50, м. Калинівка. Підійшовши до козлового крана марки «Коне 10-т» виробництва Фінляндії, ОСОБА_7 повторно, таємно здійснив крадіжку 8 квадратів 8-ми жильного мідного електрокабелю, довжиною 8,6 метри, вартістю 8 гривень за 1 метр на суму 64 гривні, 12 квадратів 12-ти жильного мідного електрокабелю, довжиною 8,6 метрів, вартістю 135 гривень за 1 метр на суму 1080 гривень, 4 квадратів 4-х жильного мідного електрокабелю, довжиною 4,4 метри, вартістю 13 гривень за 1 метр на суму 52 гривні, 2,5 квадратів січення 10-ти жильного мідного електрокабелю, довжиною 54 метри, вартістю 40 гривень за 1 метр на суму 2160 гривні, 125 квадратів 4-х жильного мідного електрокабелю, довжиною 25 метрів, вартістю 942 гривень за 1 метр на суму 23 550 гривні, які за допомогою заздалегідь заготовлених пасатижів, шляхом перекусу демонтував від поверхні козлового крану та правої передньої ноги, чим заподіяв TOB «Калиніський ЕЗДМ», матеріальної шкоди на загальну суму 26 906 гривень.
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 28.12.2016 року відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.03.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Апеляційна скарга мотивована тим, що призначення мінімальної міри покарання за вчинення даного злочину не може бути цілком достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 28.12.2016 року в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Просить призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 4 роки. Апеляційна скарга мотивована тим, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і призначив обвинуваченому занадто суворе покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просить пом`якшити покарання з підстав, викладених у скарзі.
Прокурор ОСОБА_6 подав заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги та одночасно заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю, а апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
До початку апеляційного розгляду прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги, через що відповідно до ст.403 КПК України провадження в цій частині підлягає закриттю.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Стосовно доводів апеляційної скарги обвинуваченого в частині суворості призначеного покарання, суд зазначає, що нормою ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як зазначено у вироку, при призначенні покарання суд врахував визнання вини, каяття у вчиненому, негативну характеристику за місцем відбування покарання, невжиття заходів до відшкодування заподіяної майнової шкоди. З урахуванням таких даних про особу обвинуваченого суд вірно дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Також суд належним чином мотивував необхідність призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання засудженого.
Разом з тим з вироку вбачається, що судом встановлено обтяжуючу обставину рецидив злочину.
З таким висновком не погоджується апеляційний суд виходячи з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання передбачена в статті Особливої частини цього кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Яке вбачається з вироку, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України зокрема і за кваліфікуючою ознакою повторності, оскільки він був раніше засуджений за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
За таких обставин суд застосував норми закону про кримінальну відповідальність, яка не підлягала застосуванню.
Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог якщо це не погіршує становище обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.403, 404, 405, 407, 414, 419 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 закрити у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2016 року у кримінальному провадженні №0000363, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З мотивувальної частини вироку виключити вказівку суду про наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочину.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: