У Х В А Л А
Справа № 172/936/16-к
Провадження № 1-кс/172/28/17
"16" лютого 2017 р. Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
15 лютого 2017 року від слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання, погоджене прокурором, про надання дозволу на реалізацію речових доказів, в порядку встановленому чинним законодавством.
Встановлено, що вказана земельна ділянка має ознаки оброблення, на ній проведено весняно-польові роботи та засіяна технічна культура соняшник. При цьому, будь-які правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності (користування) даною земельн6ою ділянкою у земле розпорядника відсутні.
При проведені огляду місця події було встановлено, що на вказаній земельній ділянці проростає сільськогосподарська рослина соняшник, загальна площа ділянки 14,5933 га, на момент огляду частина вказаної ділянки, а саме 2,48 га вже скошена. На момент огляду на вказаній ділянці знаходився комбайн, який здійснював покіс насіння соняшника та вантажний автомобіль КАМАЗ, в кузові якого мається насіння соняшника вагою 3750 кг.
Ззгідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Вказана земельна ділянка нікому у власність або у користування не передавалося.
На цей час слідством не встановлено особу, яка здійснила самовільне зайняття земельних ділянок.
У зв`язку з вищевикладеним встановлено, що врожай соняшника є предметом злочину і на його заволодіння спрямовано кримінальне правопорушення.
Під час проведення досудового розслідування виникли ризики того, що невстановлені особи будуть продовжувати вчиняти злочин, направлений на заволодіння сільськогосподарської культури, а саме врожай соняшника та в подальшому спробують реалізовувати його з використанням добропорядних набувачів.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасового вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Досудовим слідством не встановлено власника вказаноговрожаю сільськогосподарської культури соняшника та під час досудового слідства у кримінальному провадженні жодна особа не звернулася до органів слідства, як власник, з питанням його повернення.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ, матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичної або фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, враховуючи, що дана продукція підлягає швидкому псуванню, слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий суддя дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, передаються за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, а товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню знищуються за рішенням слідчого судді.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, слідчий суддя вважає, що слідчим не було надано належних та достатніх доказів, що соняшник є товаром, що піддається швидкому псуванню, а тому відсутні підстави для надання дозволу для реалізації речових доказів. Таким чином у задоволенні клопотання необхідно відмовити .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала слідчого судді є остаточної та оскарженню не підлягає.
Суддя: