Справа № 161/2341/17
Провадження № 1-кп/161/240/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 13 лютого 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003719, від 02.12.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше судимого:

14.12.2006 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.5 ст.185; ч.3 ст.357; ч.2 ст.389; ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років.

11.06.2014 року, на підставі ст.7 Закону України «Про амністію», від 08.04.2014 року, звільнений з місць позбавлення волі.

за ч.2 ст.185; ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02.12. 2015 року, близько 04.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні закладу «Печерські сауни», по вул. Клима Савури, 66А, що у м. Луцьку, Волинської області, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зі столу, котрий знаходився у вищевказаному приміщенні, повторно, таємно викрав мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy G7», вартістю 6 000 грн., у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої знаходилось 20 грн., сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої знаходилось 20 грн., флеш-карта пам`яті, об`ємом 32 Гб., вартістю 500 грн., чохол, вартістю 500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 7 040 грн..
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , 01.03.2016 року, близько 14.00 год., знаходячись у приміщенні магазину «Apple House», що по вул. Лесі Українки, 52, у м. Луцьку, Волинської області, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, із прилавку, повторно, таємно викрав мобільний телефон, марки «iPhone 5S 16 GB Space Grey», вартістю 6 000 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 02.12.2015 року, близько 04.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні закладу «Печерські сауни», що по вул. Клима Савури, 66А, у м. Луцьку, Волинської області, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з внутрішньої кишені куртки, котра висіла на вішаку у вищевказаному приміщенні, шляхом таємного викрадення, незаконно заволодів карткою «УКРГАЗБАНК», за № НОМЕР_1 , видану на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , на яку здійснюється нарахування заробітної плати та яка є офіційним документом.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Під час судового розгляду, 13.02.2017 року, між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення, у зв`язку з чим, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 13.02.2017 року, дане кримінальне провадження було виділено в окреме провадження.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 , беззаперечно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно буде призначено покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн..

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до категорії невеликої та середньої тяжкості, завдані матеріальні збитки обвинуваченим відшкодовано повністю.

П.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №13, від 11.12.2015 року, про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод, дано роз`яснення про те, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у даному випадку, це щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, з урахуванням особи винного, сторони угоди з огляду на положення ст.ст.65; 75 КК України мають право, використовуючи положення ст.69 КК України, узгоджувати і інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини КК України за цей злочин.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення, передбачені ч.4 та ч.5 ст.474 КПК України, про те, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , цілком розуміють положення, передбачені ст.473 КПК України, про наслідки укладення та затвердження угоди.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.373; 374; 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :
Угоду про примирення, укладену 13 лютого 2017 року, між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003719, від 02.12.2015 року, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, призначивши узгоджене покарання:

за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень;

за ч.1 ст.357 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 , призначити покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1