Справа№ 631/2134/15-к
Провадження № 1-кп/632/108/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в залі суду в м. Первомайський у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000636 від 31 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України

В С Т А Н О В И В:

На підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року до провадження Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 висловив думку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки цей документ складений згідно з вимогами КПК України; відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року зазначене кримінальне провадження повинно розглядатися Первомайським міськрайонним судом Харківської області; підстав для закриття провадження, його зупинення або повернення прокуророві немає.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, був повідомлений судом про дату та час його проведення належним чином, надав суду телефонограму про неможливість з`явитися та просив провести підготовче судове засідання за його відсутності, заяви про відкладення засідання до суду не подав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, вважав, що обвинувальний акт складений із порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не повністю викладена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, зокрема формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки залишається незрозумілим чи є три поруч розташовані забійні рани в тьмяно-потиличній області волосяної частини голови із осколковим переломом потиличної кістки причиною смерті потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому засіданні підтримав думку свого захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши думку прокурора, який виступав проти повернення обвинувального акту, захисника та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання обвинувального акту та протокол роз`яснення права на суд присяжних, суд доходить подальшого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема ст. 291 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити певні дані, серед яких анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Пунктом «а» ч. З ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р., передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Із зазначеної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинно бути конкретним.

Разом з цим, при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України, затвердженого 29 жовтня 2015 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні досудового розслідування злочинів проти життя та підтримання державного обвинувачення прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , вищезазначені вимоги закону не виконані. Зокрема, формулювання обвинувачення є неконкретним.

Як вбачається з розглядуваного обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 , щонайменше три удари в область голови, ребром тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею, від котрих потерпілий помер на місці. Внаслідок вище вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , на голові потерпілого, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 59-НВт/15 від 01.07.2015, утворилися три поруч розташовані забійні рани в тьмяно-потиличній області волосяної частини голови із осколковим переломом потиличної кістки.

Суд вважає, що таке формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки з нього не можливо встановити,що смерть потерпілого перебуває в безпосередньому причинному зв`язку із заподіяними йому ушкодженнями. Обвинувачення складено таким чином, що залишається незрозумілим чи є три поруч розташовані забійні рани в тьмяно-потиличній області волосяної частини голови із осколковим переломом потиличної кістки причиною смерті потерпілого. Причиною смерті особи є відповідні тілесні ушкодження, а не удари.

Суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що розглядуваний обвинувальний акт всупереч вимогам ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, у чому вона обвинувачується.

Отже, неконкретність викладу формулювання обвинувачення унеможливлює якісно повною мірою здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На що також звернув увагу Апеляційний суд Харківської області при постановленні ухвали від 31 січня 2017 року.

Також суд звертає увагу, що зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону, позбавляє суд у подальшому виконати вимоги ст. 348 КПК України, зокрема роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, що в свою чергу унеможливлює забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, а тому підлягає поверненню прокуророві, для приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 9, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000636 від 31 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 289, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, разом з долученими до матеріалів кримінального провадження документами, повернути до Прокуратури Харківської області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня оголошення.

Головуючий суддя:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3