Справа № 199/3181/17
В И Р О К
іменем України
16 травня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000106, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горького, Дніпровського району, Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 72 від 02 квітня 2014 року старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 яка дислокується у АДРЕСА_2 .На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 03 квітня 2014 року старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду снайпера 1 відділення 1 стрілецького взводу 13 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону (ВОС 10067211) військової частини НОМЕР_1 .Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний беззастережно виконувати накази командирів та службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Старший солдат ОСОБА_5 з 22 травня 2014 року знаходився на лікуванні за межами військової частини за місцем проживання у зв`язку із хворобою та після проходження лікування до теперішнього часу до військової частини не повернувся.Однак, 16 червня 2014 року старший солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 не з`явився вчасно до військової частини, тривалістю понад один місяць, без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.07 квітня 2017 року старший солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе, в наслідок чого злочин був припинений.Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 у період з 16 червня 2014 року до 07 квітня 2017 року незаконно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю, та показав, що 02 квітня 2014 року за мобілізацією був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду снайпера 1 відділення 1 стрілецького взводу 13 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону. 22 травня 2014 він звернувся до лікарні у зв`язку з захворюванням. Після проходження лікування він вирішив залишитися вдома, оскільки потрібно було допомагати батькам. Весь цей час він знаходився вдома до 07 квітня 2017 року.У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно витягів з наказів № 72 від 02 квітня 2014 року та № 73 від 03 квітня 2014 року командира військової частини НОМЕР_1 , та копії військового квитка обвинуваченого, старшого солдата ОСОБА_5 призваного при оголошенні часткової мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду снайпера 1 відділення 1 стрілецького взводу 13 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону.

Відповідно до копії медичної довідки, ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні в медичній службі військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України з 16 травня 2014 року по 21 травня 2014 року з діагнозом гостре респіраторне захворювання.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію висновку службового розслідування відносно ОСОБА_5 , який після лікарняного не з`явився на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 . Висновок та матеріали службового розслідування направлені Дніпропетровському прокурору з нагляду за додержання законів у воєнній сфері Південого регіону України, для прийняття правового рішення.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки останній, який був військовослужбовцем (не строкової служби), своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Визначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, за місцем служби характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щиросердне каяття обвинуваченого та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, між передбачено законом, судом не встановлені.

З врахуванням викладених обставин скоєння кримінального правопорушення, його тяжкості, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, особи винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиросердно розкаявся та активно сприяв встановленню обставин у кримінальному провадженні, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації таповідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

16.05.2017