Єдиний унікальний № 500/6518/16-к
Провадження № 1-кп/500/500/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду
23 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,
потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002900, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 263 КК України,

встановив:
19 грудня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні. Ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Клопотань про відкладення підготовчого судового засідання або про бажання взяти у ньому участь не подавали. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без їх участі.

Суд, заслухавши думки сторін судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта з таких підстав.

Так, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Під час підготовчого судового засідання від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про виклик до суду для допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Прокурор також заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з посиланням на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання прокурора про виклик певних осіб для допиту, при цьому не заявили про виклик інших осіб для допиту, та заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просили застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, є необґрунтованими.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню, в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника слід відмовити, та для допиту до суду підлягають виклику вищезазначені особи і обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2016 р. під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховатися від органу досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків, а тому відносно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26 листопада 2016 року, строк дії якого був продовжений у встановленому законом порядку ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 18.11.2016 р. та спливає 25 грудня 2016 року.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; те, що він не одружений, не має й утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховатися від суду та незаконно вплинути на потерпілих та свідків з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, у тому числі, особливо тяжкого злочину проти життя осіб із застосуванням вибухового пристрою, за яке законом передбачено покарання, у тому числі, у виді довічного позбавлення волі.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі він може ухилитися від суду, а також незаконно вплинути на потерпілих та свідків, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_7 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на строк, що не перевищує 60 днів, до 20 лютого 2017 року, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Також судовий розгляд слід здійснювати колегіально судом у складі трьох професійних суддів, оскільки після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_7 права на суд присяжних відповідно до ст. 384 КПК останній не заявив клопотання про розгляд провадження судом присяжних та висловив бажання про розгляд провадження судом у складі трьох професійних суддів.

Керуючись ст. ст. 199, 314 316, 370 372 КПК України, суд

постановив:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 263 КК України, в залі судових засідань № 3 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Клушина, 2, на 17 січня 2017 року, на 15:30 годину.

Судовий розгляд здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, захисника ОСОБА_6 , обвинувачуваного ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 263 КК України, до 20 лютого 2017 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 20 лютого 2017 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2