Справа № 349/905/14-к
Провадження № 1-кс/349/95/14
У Х В А Л А
27 червня 2014 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 23 червня 2014 року,

в с т а н о в и в:
25 червня 2014 року ОСОБА_4 подав до суду скаргу на постанову заступника начальника СВ Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 23 червня 2014 року якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про додаткову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник скаргу підтримали та пояснили, що оскаржувана постанова є безпідставною та незаконною, оскільки при її винесенні слідчий послався лише на покази підозрюваного ОСОБА_7 та його знайомої ОСОБА_8 . Ці покази суперечать наявним доказам,що містяться в матеріалах кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України. ОСОБА_9 ,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно нього протиправні дії,грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що виразилось в нанесенні йому тяжких тілесних ушкоджень. Просив скаргу задовольнити, постанову заступника начальника СВ Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 23 червня 2014 року про відмову в додатковій кваліфікації дій підозрюваного у кримінальному провадженні №0000048 ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України скасувати.

Прокурор заперечив щодо задоволення скарги. На його думку, досудове розслідування проведено повно та об`єктивно. Прийняте слідчим рішення відповідає вимогам КПК України. Також прокурор зазначив, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки злочину,передбаченого ст.121 ч.1 КК України і додаткової кваліфікації не потребують,адже склад злочину передбачений ст.121 ч.1 КК України не охоплюється змістом ст. 296 КК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000048, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В частині 2 статті 9 КПК України зазначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2014 року за № 0000048, 08 лютого 2014 року приблизно о 00год 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні холу більярдного клубу, яке розташоване у АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час взаємного конфлікту, за допомогою плоского колото-ріжучого предмету наніс ОСОБА_4 шість ударів в ділянку тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, спричинивши тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

20 червня 2014 року потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про додаткову кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст.296 КК України,оскільки даний злочин було вчинено в громадському місці із застосуванням ножа.

23 червня 2014 року заступник начальника СВ Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 постановою відмовив ОСОБА_4 в задоволенні клопотання мотивуючи тим, що конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник з ініціативи ОСОБА_4 та за деякий час до завдання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Наміру порушувати громадський порядок ОСОБА_7 не мав, дії його не супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, оскільки вони не були демонстративними, не виражали явної неповаги до суспільства.

Скаржник ОСОБА_4 в обрґунтування скарги послався на те, що ОСОБА_7 завдаючи йому тілесні ушкодження,грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Суд вважає за необхідне вказати, що кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Кримінальне караним є саме грубе порушення громадського порядку. Грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, кількості і характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав та законних інтересів тощо. Таким чином, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші суспільні відносини, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

Так у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження дії підозрюваного ОСОБА_7 не супроводжувались грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а викликані особистими неприязними стосунками.

Враховуючи наведене , приходжу до висновку ОСОБА_4 та його представник не навели беззаперечних доказів грубого порушення громадського порядку, а тому скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 303-307, 309, 310,395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 23 червня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про додаткову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України у кримінальному провадженні № 0000048.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рогатинського районного суду: ОСОБА_1