Справа № 357/8420/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/634/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 07.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)01.06.2006 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, за ч. 1 ст. 162 КК України на 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна
2)22.04.2013 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 26.01.2016 року умовно достроково на невідбуту частину покарання на 1 рік 3 місяці 4 дні.
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2013 року, та остаточно призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирішено питання речових доказів по справі.
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до вироку, 27.06.2016 року, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йдучи по проспекту Князя Володимира в напрямку центру м. Біла Церква Київської області навпроти домоволодінь будинку АДРЕСА_2 , побачивши ОСОБА_9 , яка йшла йому назустріч та на правому плечі якої висіла жіноча сумочка білого кольору, вирішив вчинити розбійний напад на потерпілу. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, коли ОСОБА_9 пройшла повз нього тим самим втративши можливість спостерігати за його діями, підбіг до неї та із зазначеною метою схопив її за волосся, дістав зі своєї кишені ніж та лезом приставив його до шиї ОСОБА_9 , погрожуючи при цьому застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яка сприймала таку погрозу як реальну. При цьому ОСОБА_7 умисно з корисливих мотивів незаконно заволодів речами потерпілої: примусив останню віддати йому жіночу сумку білого кольору вартістю 480 грн., яка була у руках потерпілої та всередині якої знаходився мобільний телефон марки «Apple iPhone4» вартістю 1615 грн., фотоапарат марки «SAMSUNG PL-120» вартістю 475 грн. мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 209 грн., в кожному з яких знаходилось по сім-картці оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» вартістю 265 грн. кожна. У подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном побіг в напрямку вул. Робітнича, м. Біла Церква Київської області та в подальшому був затриманий.
Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляції, не оспорюючи доведеність вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дії, вважає вирок незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2013 року, та остаточно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В обґрунтуванні вказує, що призначаючи покарання ОСОБА_7 в межах найнижчої межі санкції статті, судом було залишено поза увагою той факт, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має 2 не зняті та не погашені судимості, до нього у минулому застосовувались положення Кримінального кодексу України щодо застосування іспитового строку, крім того, вважає, що судом було хибно встановлено та не надано належної оцінки твердженням сторони захисту про наявність на утриманні обвинуваченого дитини, звертає увагу на ігнорування судом позиції потерпілої ОСОБА_9 щодо покарання обвинуваченому, яка просила призначити покарання ОСОБА_7 за всією суворістю закону.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому більш м`яке покарання, передбачене санкцією цієї статті.

В обґрунтуванні вказує, що потерпіла не зазначала, що бачила в нього в руках ніж та не відчувала пошкоджень від металевих предметів, крім того, судом першої інстанції не було проведено експертизу по встановленню методу пошкоджень на руці потерпілої.

Звертає увагу, що до потерпілої ніж не застосовував, що підтверджується показаннями потерпілої, свідків та висновком судово-медичної експертизи, вважає, що подряпини потерпілій заподіяв металевим ланцюгом її сумки.

Також зазначає, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було враховано те, що він має 3-тю групу інвалідності по життєво.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 просить її залишити без задоволення, звертає увагу, що позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером за інвалідністю з дитинства 3 ї групи, неофіційно працює та має на утриманні дитину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечили апеляційну скаргу прокурора, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, а тому в цій частині доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, потерпіла в суді першої інстанції показала, що відчула як обвинувачений, коли забирав сумку, чиркнув її гострим предметом по лівій руці, що повністю узгоджується з виявленими у неї на шиї та руці тілесними ушкодженнями, та підтверджує застосування обвинуваченим ножа в ході нападу на потерпілу. Про застосування ножа повідомляють і свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почули про це від потерпілої відразу, як вона зупинила їх автомобіль, після чого побігли за обвинуваченим, а наздогнавши його, побачили в руках ОСОБА_7 ніж.
Суд також обґрунтовано не взяв до уваги доводи обвинуваченого про те, що потерпіла могла спричинити собі тілесні ушкодження сумкою, оскільки на ній є металевий ланцюжок та тримач. Так, потерпіла категорично заперечила щодо таких доводів, пояснивши, що сумкою користується тривалий час і жодного разу подряпин нею собі не спричиняла і не могла спричинити, крім того, характер тілесного ушкодження, розташування подряпини на шиї та правому передпліччі потерпілої вказують саме на заподіяння його ножем, що підтверджується і висновком судово-медичної експертизи потерпілої від 26.07.2016 року.
Колегія суддів вважає, що з огляду на наведене, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України є вірною.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої та особу обвинуваченого.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Щодо доводів обвинуваченого про неврахування при призначенні покарання його стану здоров`я (інвалідність з дитинства 3 групи), не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Наведені обставини в апеляційній скарзі прокурора, за яких обвинуваченому слід призначити більш суворе покарання, колегія суддів вважає малопереконливими, а призначене покарання таким, що не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

На підставі викладеного підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 27.02.2017 року по 07.06.2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді :