Справа № 182/5459/16-к
Провадження № 1-в/0182/60/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі подання Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку у відношенні
ОСОБА_3 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Покровське, Нікопольського району Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , суд
в с т а н о в и в :
Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 15.11.2016 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. На підставі п 2), 3) ч. 1 ст. 76 КК України його зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Однак, відповідно до Закону України № 1492-VІІІ від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», який набрав чинності 08.10.2016 було внесено зміни до Кримінального кодексу України, а саме до ст. 76 КК України.
Нікопольський МРВ з питань пробації просить суд вирішити питання про усунення протиріч, що виникли при виконанні вироку, а саме: приведення у відповідність резолютивної частини вироку згідно діючого законодавства.
Вислухавши прокурора, який підтримав подання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п.14) ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Як встановлено судом, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2016 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі п 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України (в редакції, яка діяла станом на 26.08.2016 року) його зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
З вироку вбачається, що ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, 26 серпня 2016 року, тобто на момент вчинення злочину діяла ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009.
Разом з тим, зміни до ст.76 КК України (в редакції Закону № 1492-УШ від 07.09.2016 року) набули чинності 08.10.2016, відповідно до яких у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:
1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;
2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.
Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Ухвалення судом вироку про застосування положень ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009 ніяким чином не погіршує становища обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому підстав для задоволення подання суд не вбачає.
Керуючись ст. 4, 5, 76 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку у відношенні ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1