АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/126/17 Справа № 711/327/17 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного 04.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

в с т а н о в и л а :
27.12.2016 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000284, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу вказаного кримінального правопорушення.

16.01.2017 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, в порядку ст. 303 КПК України, зі скаргою на вищевказану постанову.

06.02.2017 року слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 27.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, посилаючись на те, що органом досудового розслідування були виконані необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини по справі.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї від 21.03.2017 року ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси як такої, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, ОСОБА_7 просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 27.12.2016 року про закриття кримінального провадження, постанови від 21.01.1998 року та 25.01.1999 року як такі, що суперечать рішенню Європейського Суду № 760/03 та зобов`язати прокуратуру Черкаської області відповідно до постанови ВСУ від 17.12.2015 року, в межах КПК України 1960 року, внести подання про перегляд кримінальної справи щодо нього з істотних порушень норм КПК України, направивши справу на повторне розслідування для встановлення істини і поновлення його прав до того рівня, який мав місце до його побиття.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги та доповнень до неї в повному обсязі з підстав наведених в них, міркування прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000284 від 04.09.2015 року, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України здійснювалось щодо тих обставин, що мали місце під час затримання ОСОБА_7 12.08.1998 року, який був підданий катуванню з боку працівників міліції. Вказаний факт констатовано в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Василь Іващенко проти України», заява 760/03 від 26.07.2012 року. Вказаним рішенням встановлено, що хоча при затриманні працівники міліції застосовували до ОСОБА_7 непропорційну фізичну силу, проте не було встановлено або переконливо доведено, що вони мали намір його покарати або залякати, а тому жорстоке поводження не становило катування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 0000284 від 04.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, воно було порушено щодо правомірності застосування працівниками міліції 12.04.1998 року непропорційної фізичної сили під час затримання ОСОБА_7 , про що констатовано в рішенні ЄСПЛ.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 організував озброєну банду з метою нападу на підприємства, установи, організації та окремих осіб, в якій спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 упродовж 1996-1998 р.р. на території Полтавської та Черкаської областей вчинив ряд умисних тяжких злочинів, в тому числі і розбійний напад на сторожа рибколгоспу та посягання на життя працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, направлених на затримання злочинців, внаслідок якого ст. лейтенант міліції ОСОБА_19 помер на місці події від вогнепального поранення грудної клітки, старшині міліції ОСОБА_20 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, в тому числі і вогнепальне поранення грудної клітки. Вжитими оперативно-розшуковими заходами 12.04.1998 року співробітники Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області затримали ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 . Оскільки злочинці були озброєні та чинили опір, до них було застосовано прийоми рукопашного бою та спецзасіб наручники. Під час затримання ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження. Після затримання ОСОБА_7 було доставлено до медичної частини СІЗО м. Черкаси, де надано медичну допомогу і 13.04.1998 року проведено судово-медичне освідування. Зокрема, згідно висновку експерта, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в ході проведення досудового розслідування у кримінальній справі 21.08.1998 року та 25.01.1999 року в порядку КПК України 1960 року винесено постанови про відмови в порушенні кримінальної справи стосовно співробітників ОСОБА_21 .

Вироком апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2002 року ОСОБА_7 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ст. 69, ст. 190-1, ч. 2 ст. 223 КК України в редакції 1960 року, за ч. 4 ст. 187 КК України в редакції 2001 року та за ст. 42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10.09.2013 року заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2002 року залишено без задоволення. Разом з цим, на виконання завдання Генеральної прокуратури України щодо неухильного виконання рішення ЄСПЛ, слідчим відділом прокуратури Черкаської області 04.09.2015 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000284 щодо правомірності застосування працівниками міліції 12.04.1998 року фізичної сили під час затримання ОСОБА_7 .

27.12.2016 року ст. слідчим відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 за результатами проведеного досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000284, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею районного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими КПК України.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне із передбачених вказаною нормою рішень, у тому числі постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування було повно та всебічно досліджені обставини кримінального провадження, проведені слідчі дії на виконання вимог ч.2 ст. 9 КПК України, а саме: допитаний в якості потерпілого сам ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .. Крім того, на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.10.2016 року отримано відповіді Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області та Чорнобаївської ЦРЛ з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_7 з часу його фактичного затримання до складання протоколу про затримання останнього в якості підозрюваного, та, проаналізувавши вказані докази та інші наявні у матеріалах кримінального провадження дані, слідчим відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 була встановлена відсутність в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а тому слідчим 27.12.2016 року обґрунтовано прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000284 від 04.09.2015 року.

З ухвали слідчого судді вбачається, що під час судового розгляду скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, доводи скарги про неповноту досудового розслідування та наявність достатніх даних про те, що в діях працівників поліції наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим слідчий суддя, посилаючись на матеріали кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку про законність постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження та відсутність порушень слідчим вимог КПК України при прийнятті такого рішення, а відтак прийняв обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 .

З таким рішення слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а судове рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, є законним та обґрунтованим.

Жодних доводів, які, на думку заявника, можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді, зокрема, і такі, котрі б давали підстави вважати, що слідчим суддею при розгляді скарги не були враховані обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді зазначеної скарги, в апеляційній скарзі не наведено.

Під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_7 колегією суддів не тільки не було встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які у будь-якому разі тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а й таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити останньому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2017 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 309, 404, п. 1 ч. 3 ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного 04.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :