Справа № 163/382/17
Провадження № 1-кп/163/52/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000003 про обвинувачення
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки

АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною сере-
дньою освітою, заміжньої, непрацюючої,
раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушен-
ня (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК
України,-
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_5 01.01.2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 600 польських злотих, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти Національного банку України станом на 01.01.2017 року становить 3863 гривні 40 копійок, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Під час досудового розслідування між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення (в порядку ст.ст.468-473 КПК України) від 12 січня 2017 року, яка в письмовій формі разом з обвинувальним актом надійшла до Любомльського районного суду Волинської області 10.02.2017 року.

За умовами даної угоди, підозрювана повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаялась у скоєному та добровільно відшкодувала завдані потерпілому збитки, та сторонами узгоджено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст.185 КК України, у виді громадських робіт на строк 90 годин.

Сторони своїми підписами підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена повністю визнала інкриміноване їй обвинувачення, ствердила добровільність укладення угоди і не заперечила проти її затвердження, погодилась на призначення узгодженого покарання.

Прокурор та потерпілий вважають, що угода підлягає затвердженню.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в підготовчому судовому засіданні обвинувачена і потерпілий, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження №0000003. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .Умови угоди відповідають положенням ст.471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Враховуючи наведене, суд вважає встановленими підстави для затвердження укладеної угоди.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час судового розгляду.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 12 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000003, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 90 годин.
Речові докази:

гаманець та грошові кошти в сумі 400 польських злотих та 700 гривень (4 грошові купюри, номіналом по 100 польських злотих, серійні номери: СВ4190891, ВР1279393, CG0807661, АК8388172; 3 грошові купюри номіналом по 200 гривень, серійні номери: ЗЕ2299005, ЄЯ0901001, ЗГ2743860; 2 грошові купюри номіналом по 50 гривень, серійні номери: СД3566777, СЗ1351546), які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у володінні останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1