Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 грудня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду від 19 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого 12 грудня 2011 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.3 ст.286 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Своє рішення суд мотивував тим, що захисник в інтересах засудженого, всупереч вимогам ч.7 ст.154 КВК України, звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання раніше ніж через рік після винесення постанови про відмову щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною. Доводить, що суд при розгляді клопотання не звернув уваги на обставини, викладені в ухвалі Рівненського районного суду від 14 березня 2016 року, що й потягло за собою винесення незаконної ухвали про відмову в задоволенні клопотання. Просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою клопотання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляції не заперечує та просить ухвалу скасувати, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

_______________________________________________________________

Справа №570/4433/16-к Головуючий в І інстанції ОСОБА_9
Провадження №11кп/787/652/2016

Категорія: 1-в Доповідач в ІІ інстанції: ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції належним чином не дотримано.

Згідно ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст.81 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3 ст. 81 КК України.

Згідно ч.8 ст.154 КВК України особи, яким в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені в місця обмеження волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від вібування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою (стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 12 грудня 2011 року засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.3 ст.286 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

09 вересня 2015 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі строком чотири роки десять місяців і двадцять один день.

29 січня 2016 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області засудженому ОСОБА_5 було зараховано в строк основного покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 31 липня 2011 року по 21 лютого 2012 року, а тому строк відбуття призначеного судом покарання засудженому ОСОБА_5 починає обраховуватись з 31 липня 2011 року.

Як видно з клопотання про умовно - дострокове звільнення, ОСОБА_5 станом на 15 вересня 2016 року відбув 5 років 1 місяць, що складає більше трьох четвертей строку покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2011 року.

Відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року, суд не розглядаючи клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього по суті, відмовив в такому клопотанні з підстав ч.8 ст.154 КВК України.

На думку колегії, посилання суду першої інстанції, що захисник в інтересах засудженого, всупереч вимогам ч.7 ст.154 КВК України, звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання раніше ніж через рік після винесення постанови про відмову щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого не заслуговують на увагу, оскільки Рівненським районним судом 14 березня 2016 року питання щодо умовно-дострокового звільнення по суті не розглядалось, а в задоволенні клопотання відмовлено через недотримання строків для звернення з таким клопотанням, а тому вимоги ч.7 ст.154 КВК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Згідно характеристики Городоцького ВЦ №131 в Рівненській області, ОСОБА_5 за час відбуття міри покарання зарекомендував себе позитивно. Вимог режиму утримання не порушував. Стягнень немає. Двічі заохочувався правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх законні вимоги. У ставленні до засуджених доброзичливий, тактовний, не конфліктний. Працевлаштований на контрагентському об`єкті «Гощанський жіночий монастир», до роботи ставиться добре. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених „Підготовка до звільнення", виховних заходах, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Вину в скоєному злочині визнає повністю. Виконавчих листів на адресу установи не надходило. До виконання робіт із благоустрою території установи ставиться з розумною ініціативою (а.с.11).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин ухвала Рівненського районного суду від 19 жовтня 2016 року щодо відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 не відповідає фактичним обставинам справи та є підставою для її скасування, а засуджений ОСОБА_5 підлягає умовно-достроковому звільненню з місць обмеження волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, ст.154 КВК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 скасувати.

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
_____________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3