Справа №592/5484/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/237/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора - ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
На вирішення слідчому судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19 травня 2017 року вищезазначене клопотання було задоволено, застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, у розмірі 33680грн.

Строк дії ухвали встановлено по 16 липня 2017 року включно.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; докласти зусиль до пошуку роботи.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, про відмову у задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги захисника обґрунтовані тим, що:

- судом не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії доданих до нього матеріалів, не містять доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри;

- наявність ризику того, що ОСОБА_7 має намір вчинити новий злочин, оскільки раніше судимий за корисливі злочини, чи буде ухилятися від слідчого чи чинити перешкоди слідству - є ні чим іншим як уявними, безпідставними та необгрунтованими уявними ризиками;

- підстав та доказів вважати, що ОСОБА_7 має намір переховуватись від органів досудового слідства чи суду (оскільки, проживає разом з родиною та малолітньою дитиною), чи вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки, твердо став на шлях виправлення та має чіткий життєвий план на майбутнє) судом не наведено, та і загалом не могло бути наведено, так як таких намірів у ОСОБА_7 не було;

- щодо існування у ОСОБА_7 можливості незаконно чинити перешкоди слідству, зокрема, скривати докази, то у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються, зокрема, показами потерпілих, показами свідків, протоколами огляду місць події, протоколами обшуків, тобто, немає жодної причини спотворювати злочини чи перешкоджати слідству, при цьому, стороною обвинувачення не доведено, та судом не встановлено наміру ОСОБА_7 чинити такий вплив;

- слідчий суддя, всупереч п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» та практики Європейського суду з прав людини, навіть не розглянув можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, наприклад, домашній арешт, окрім як тримання під вартою, що не підтверджено належними доказами що дають всі підставі вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 ;

- судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 проживає разом з батьками, дружиною, неповнолітнім сином, котрий потребує постійної уваги, піклування та матеріального забезпечення з боку батька, та бабусею, котра є інвалідом І групи, і якій ОСОБА_7 допомагає у догляді та надає кошти для її утримання, а тому, у випадку належної оцінки вказаних обставин, стає зрозумілим, що ОСОБА_7 не має можливості залишити родину з метою переховування від органів слідства та суду чи вчиняти інші злочини.

Заслухавши доповідь головуючого судді, зміст апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі може переховуватися від органів слідства та суду, перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків або інших причетних до вчинення злочину, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, знищити чи спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що судом не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення і у клопотання слідчого не містить доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалами кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, 08 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч.3 ст. 185 КК України (а.п.1-2). У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , якого, згідно з протоколом від 19 травня 2017 року, фактично було затримано 18 травня 2017 року (а.п.35) і повідомлено про підозру 19 травня 2017 року (а.п.37-38).

В ході розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності обставини провадження та виконуючи вимоги ст.ст. 183,194 КПК України, вірно врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.п.3), протоколами огляду місця події (а.п.4-6,7,8-9), протоколами обшуку (а.п.11-16, 18-24), протоколом пред`явлення речей для впізнання (а.п.25-27, 28-30, 31-33), протоколом допиту потерпілого (а.п.34).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу недоведеності існування ризику з боку ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілого, то, з врахуванням вищезазначеного, вказані обставини, вцілому, не впливають на правильність висновків слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, з клопотання слідчого та повідомлення про підозру вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення в тому числі і корисливих злочинів:

- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2002 року за ч. 2 ст.186, ст.ст.104,75 КК України;

- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 22 березня 2007 року за ч. 1 ст.309, ст. 75 КК України;

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград від 30 травня 2011 року за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 185, ст.ст.70,75 КК України;

- вироком Лебединського районного суду Сумської області від 21 березня 2014 року за ч. 3 ст.185 КК України.

Судимості по частині зазначених злочинів погашені, про те, зазначені обставини свідчать про особу підозрюваного, який не зробив для себе належних висновків та знову підозрюється у вчиненні корисливих злочинів.

Тому, приймаючи до уваги зазначені обставини, а саме особу підозрюваного який офіційно не працевлаштований та маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, не став на шлях виправлення та знову обгрутовано підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що існують ризики вчинення ОСОБА_7 нового злочину, можливості перешкоджання провадженню, оскільки на даному етапі досудового розслідування не зібрані усі докази, не встановлені певні обставини вчиненого і не всі докази відомі слідству, з урахуванням процесуальної поведінки підозрюваного існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде мати можливість їх скрити.

Слідчим суддею також обгрунтовано враховано, що зібрані слідчим докази, вилучені засоби для відмикання замків вказують на ретельну підготовку до вчинення злочинів, що також може свідчити про те, що підозрюваний може створювати перешкоди слідству, ухилитись від слідчого або продовжити злочинну діяльність, оскільки відсутні дані про наявність у нього коштів для існування.

При розгляді даного кримінального провадження, колегія суддів також приймає до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 (які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, і за які санкцією передбачено покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років), оскільки відповідно до практики ЄСПЛ врахування і самої тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду. А тому, при винесенні даної ухвали колегією суддів приймається до уваги суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що узгоджується з позиціями п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд не розглянув можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, а саме, домашнього арешту, то на думку колегії суддів, з урахуванням вищевказаного вони не заслуговують на увагу, оскільки, при наявності вищезазначених обставин з врахуванням особи підозрюваного, який не заслуговує на довіру, з урахуванням його процесуальної поведінки та наявних за таких обставин ризиків, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе належним чином запобігти вказаним ризикам.

З урахуванням зазначеного, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, на думку колегії, також у повній мірі не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, так як його особистість не заслуговує на довіру і підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки, у суду немає.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відсутні відомості про осіб, які заслуговують на довіру та могли б виступити в якості поручителів.

Поряд з цим, задовольняючи клопотання слідчого, слідчим суддею, відповідно до вимог КПК України, було визначено розмір застави, в разі сплати якої підозрюваний ОСОБА_7 може залишитись на волі.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на ті обставини, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_9 проживає разом з батьками, дружиною, неповнолітнім сином, котрий потребує постійної уваги, піклування та матеріального забезпечення з боку батька та бабусею, яка є інвалідом першої групи і він допомагає у догляді за бабусею та надає кошти на її утримання, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження зазначених обставин матеріали даного кримінального провадження не містять доказів того, що підозрюваний офіційно працевлаштований і на його утриманні перебувають члени його родини.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ч.2 ст. 376 ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2