Справа № 676/12/16-к
Провадження № 1-кп/676/28/17
ч.1 ст. 125 КК України
ВИРОК

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Кам`янець Подільський

Кам`янець Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янець-Подільському кримінальне провадження щодо: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого, -

обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_8 обвинувачували у тому, що він 5 жовтня 2015 року о 15 год. 30 хв. в с. Руда, Кам`янець-Подільського району, на земельній ділянці, що належить ОСОБА_9 , в ході словесної суперечки із ОСОБА_6 , дерев`яним руків`ям вил умисно завдав одного удару по голові ОСОБА_6 , а коли вони обидва схопились за руків`я вил та продовжували суперечку до них підійшов комбайнер ОСОБА_10 та забрав з рук вила. Після чого, ОСОБА_6 із ОСОБА_8 схопили один одного за одяг, упали на землю де, останній умисно завдав ОСОБА_6 три удари кулаком правої руки та три удари правим коліном по тулубу. Таким чином, за обвинувальним актом прокурора, ОСОБА_8 умисними діями спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох синяків на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на передній поверхні його в середній третині, синяка на задній поверхні лівої вушної раковини з розповсюдженням соскоподібний паросток зліва, двох синяків передній поверхні на передній лівої гомілки в верхній третині, які по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дії ОСОБА_8 , кваліфіковані прокурором, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, тобто йому інкриміновано кримінальне правопорушення передбачене ч.1ст.125 КК України.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку та, вирішуючи при ухваленні судового рішення питання, передбачені ч.1 ст. 368 КПК України , на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення у ході судового розгляду не доведені, в зв`язку з чим, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 373 КПК України , суд ухвалює виправдувальний вирок з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , як і на досудовому слідстві, послідовно стверджував, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковано, а за обставин вказаних у обвинувальному акті 5 жовтня 2015 року, не він побив, а його побили - потерпілий ОСОБА_6 та його син ОСОБА_11 . Цього дня, 5 жовтня 2015 року, він з знайомими збирали врожай сої: ОСОБА_12 на комбайні, а він і ОСОБА_13 йшли за ним і скидали солому в один покіс. Близько 15 год. 15 год. 30 хв. приїхав ОСОБА_6 , спинив комбайн та відвів ОСОБА_12 до межових знаків. Він підійшов до них і казав ОСОБА_6 , щоб переміряти ділянку, або викликав поліцію і розбирався з їх участю. Але ОСОБА_6 поводив себе агресивно, вирвав у нього вила та став погрожувати, до них підійшов ОСОБА_13 і забрав в Усатого вила. Після цього, ОСОБА_6 зателефонував синові - ОСОБА_11 , який приїхав на ділянку, схопив його ( ОСОБА_14 ) за шию і кинув на землю. Далі, потерпілий та його син стали копати його ногами в різні частини тіла. З ОСОБА_6 вони стали боротись, на землі і коли йому ( ОСОБА_14 ) вдалось вирватись, він став тікати до комбайна, при цьому, ОСОБА_15 вилами наніс удар по тулубу і по лівій стопі. Біля комбайна його наздогнав ОСОБА_11 (син потерпілого) і почав душити, проте, йому вдалось вирватись і вилізти на комбайн. Будучи на комбайні зверху, з метою самозахисту, він схопив лома та повідомив, що вдарить їх, якщо вони спробують наблизитись до нього. Коли потерпілий з сином відійшли, він викликав працівників поліції. ОСОБА_8 у суді стверджував, що фізично побити двох Усатих він не міг, оскільки незадовго до цих подій, був прооперований (вирізали грижу), крім того, він інвалід 3 групи, а під час самозахисту він намагався вирватись від потерпілого та його сина, відштовхував їх, захищався і погрожував ломом, проте, тілесних ушкоджень потерпілому і його сину не спричиняв, навпаки його побили Усаті, від них він тікав і ховався на комбайні. У зв`язку з побиттям, того ж дня, на місце події він ( ОСОБА_8 ) відразу викликав працівників поліції, які зафіксували цю подію і провели перевірку, внесли відомості щодо ОСОБА_6 та його сина ОСОБА_11 в ЄРДР і приступили до розслідування. Кримінальне провадження за ст.125 КК України з цих же самих подій щодо ОСОБА_6 слідчі органи затягували, вони неправомірно, як вважає обвинувачений закрили провадження щодо ОСОБА_11 (сина потерпілого) і скерували до суду лише щодо ОСОБА_6 , на даний час це провадження розглядається іншим складом суду. Через три дні після події, ОСОБА_6 звернувся до поліції з неправдивим повідомленням про злочин та став звинувачувати його у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.125 КК України. Далі, працівники поліції та прокуратури, виконали копію матеріалів кримінального провадження і виділили цю копію, як окреме провадження по зустрічній заяві ОСОБА_11 , хоча останній будь-яких тілесних ушкоджень не мав. 9 жовтня 2015 року ОСОБА_6 пройшов судово-медичну експертизу, яка зафіксувала тілесні ушкодження, яких 5 жовтня 2015 року у потерпілого не було і з приводу побиття потерпілий на місці будь-яких заяв не робив і не скаржився на його побиття. У потерпілого 5 жовтня 2015 року були лише претензії щодо меж збору урожаю.

Свідчення обвинуваченого викликають довіру, вони підтверджені іншими свідками та об`єктивно узгоджуються з іншими дослідженими у суді доказами, підтверджуються процесуальними документами.

В той час, суд не довіряє свідченням потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин його побиття, вважає їх в цій частині неправдивими, оскільки вони суперечать іншим об`єктивним даним дослідженим у суді. Так, потерпілий ОСОБА_11 у суді повідомив, що 5 жовтня 2015 року о 15 год. поїхав через поле у школу в м. Хотин за онукою. Коли проїжджав повз ділянку побачив, що працює комбайн і збирає його сою, а обвинувачений разом із ОСОБА_16 перекидали сою на свою ділянку. Він одразу подзвонив сину, щоб той приїхав. Далі, він зупинив комбайн і показав комбайнеру межові знаки та запитав, чому він заїхав на чужу ділянку. В це час до них підійшов ОСОБА_14 і наставив на нього вила. Тоді він схопив за вила, ОСОБА_14 їх не відпускав і умисно залізним кінцем вил зачепив та пошкодив йому вухо. Далі, він вирвав вила і відкинув їх в сторону. Тоді вони почали битися, обидва впали на землю. На землі ОСОБА_8 наніс йому удари кулаком правої руки в обличчя і коліном в живіт. Коли вони боролися, приїхав син та розборонив їх. По приїзду сина ОСОБА_14 став тікати, виліз на комбайн, взяв ножа і сказав, що вб`є їх. Син викликав поліцію, яка приїхала і стала проводити перевірку цієї події.

Свідчення потерпілого, у суді підтверджував його свідок ОСОБА_11 , який переконував суд в тому, що 5 жовтня 2015 року, ОСОБА_8 на ділянці з соєю побив його батька. При цьому, як стверджував свідок, ОСОБА_8 спричинив потерпілому такі ушкодження: намагався проколоти потерпілого вилами в живіт, вдарив руків`ям вил по тулубу зверху, під час боротьби на землі ОСОБА_14 наносив удари потерпілому кулаками по тулубу (але ногами не бив), також були спричинені синці на правій руці, тулубі справа в області ребер було 4-8 синців, вухо було подерте і посічене до крові, на тулубі були синяки від удару руків`ям вил. Він (свідок) розборонив їх, відтягнув ОСОБА_8 , а коли ОСОБА_8 тікав від нього і ліз на комбайн вдарився ногою до сходів комбайну. Свідок стверджував, що не бачив, як його батько наносив удари ОСОБА_8 .

Свідчення потерпілого і його сина є неправдивими, вони суперечать висновкам судово-медичних експертиз в ході яких, тілесних ушкоджень про які повідомив свідок і потерпілий не було зафіксовано. Одночасно, згідно висновку судово-медичної експертизи №764 від 6 жовтня 2015 року у ОСОБА_8 також були виявлені тілесні ушкодження продовгуватої форми, характерні для ударів вилами. Суд критично оцінює свідчення потерпілого ОСОБА_6 та його сина ОСОБА_11 , оскільки вони діють з позиції захисту від аналогічного приватного обвинувачення.

Свідчення потерпілого і його сина спростовані свідченнями незаінтересованих у суді свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які були безпосередніми очевидцями події, стверджували, що саме потерпілий ОСОБА_6 та його син ОСОБА_11 напали на ОСОБА_8 та побили його.

Свідок ОСОБА_19 у суді пояснив, що 5 жовтня 2015 року він збирав сою, яку засіяв ОСОБА_8 , його зупинив ОСОБА_6 і повів до межових знаків. Далі, ОСОБА_6 став перед комбайном і не пускав працювати. Спочатку між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 був словесний конфлікт, а коли під`їхав син Усатого ОСОБА_20 , почалася бійка, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 в боротьбі впали на землю, до них підбіг син Усатого і почав бити по спині та душити ОСОБА_8 , проте, ОСОБА_8 вирвався і втік до комбайна. Удари наносили ОСОБА_14 обидва Усатих, а ОСОБА_14 захищався. Весь конфлікт він спостерігав з комбайна, добре все бачив, у бійку свідок не вступав.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_16 , який стверджував, що він все бачив, подія трапилася на полі, коли збирали сою з ОСОБА_14 . Потерпілий і обвинувачений почали сваритися, спочатку словесно, за те, що ОСОБА_14 нібито змолотив чужу сою, а коли приїхав син Усатого, то потерпілий і його син почали бити ОСОБА_14 . Син Усатого спіймав за шию ОСОБА_14 та кинув на землю і вони вдвох його били. Проте, ОСОБА_14 вирвався від них і втік до комбайна. Бійка і сварка тривала біля 20-30 хв.. ОСОБА_16 бачив, що ОСОБА_6 і його син побили ОСОБА_14 , в останнього була побита спина і пізніше він жалівся на біль в нозі, в Усатого ж свідок не бачив тілесних ушкоджень.

Найбільше ударів, як стверджував свідок в суді, наніс ОСОБА_6 він завдав 9-10 ударів ОСОБА_14 і пару хвилин бив по обличчю та по тілу, ОСОБА_21 теж бив ОСОБА_14 руками і ногами по тілу.

Свідчення ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в сукупності з іншими доказами об`єктивно свідчать про невинуватість ОСОБА_14 . Показання цих свідків суд кладе в обґрунтування виправдувального вироку.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які перші прибули на місце події, відразу ж після конфлікту, стверджували у суді, що у потерпілого ОСОБА_15 будь-яких тілесних ушкоджень 5 жовтня 2015 року не було, а виклик здійснив ОСОБА_8 , якого побили ОСОБА_24 та його син ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні розповів, що разом із слідчим Мосьонзом та водієм ОСОБА_25 , отримали повідомлення, що за межами с. Руда на полі, сталася бійка між ОСОБА_6 , його сином та ОСОБА_8 . Приїхали на місце події вони за 15-20 хвилин, конфлікту вже не було, на полі були ОСОБА_8 і його робітники, ОСОБА_26 та його син, однак останній поїхав одразу, оскільки потрібно було забрати дочку із школи. ОСОБА_14 повідомив, що його побили, а ОСОБА_26 скаржився, що ОСОБА_14 зібрав його урожай сої. Усатий не мав скарг про побиття, на місці він зрозумів, що потерпілим від побиття був ОСОБА_14 . Вони зібрали матеріали, отримали пояснення, пізніше інспектор поліції ОСОБА_27 зробив висновок №2715.

Свідок ОСОБА_23 у суді пояснив, що 5 жовтня 2016 року чергував у слідчо-оперативній групі, зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_6 його побив. Приїхавши на місце події, він відібрав заяву у потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що виник конфлікт в результаті, якого йому були нанесені тілесні ушкодження, і складена відповідна заява. Заяву ОСОБА_8 вніс в той же день в ЄРДР, подія: спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . ОСОБА_6 про побиття не звертався, на місці події він зрозумів, що потерпілим від побиття був ОСОБА_8 .

Ці свідки перші прибули на місце події, вони відразу ж фіксували обставини правопорушення, отримували пояснення, складали документи. Суть їх свідчень зводиться до того, що на місці події відразу ж після приїзду вони бачили побитого ОСОБА_8 , який і звернувся до них з завою про побиття, а у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень свідки не бачили він не скаржився їм на побиття. Свідчення працівників поліції ОСОБА_22 та ОСОБА_23 викликають довіру, вони не заінтересовані у розгляді справи на користь будь-якого з учасників. Їх свідчення спростовує доводи обвинувачення про тілесні ушкодження в ОСОБА_6 після бійки. До того ж з висновку експерта і його свідчень у суді слідує, що тілесні ушкодження в ОСОБА_6 могли виникнути і пізніше 6 чи 7 жовтня 2015 року, тобто після події.

З матеріалів висновку № 2715 слідує, що ОСОБА_6 на місці події скаржився виключно на порушення ОСОБА_8 меж і збору урожаю з його ділянки, про що було складено пояснення. Тоді ж, 5 жовтня 2015 року в ОСОБА_6 , його сина та дружини було отримано пояснення поліцейським ОСОБА_22 (а.с.5-7 матеріалів за висновком №2715, ЄО№5209), при цьому, будь-яких даних про побиття а ні заявник, а ні його родичі не повідомляли, вони скаржились виключно про самоуправство.

Факт отримання пояснення 5 жовтня 2015 року свідчить, що ОСОБА_22 був у безпосередньо близько до ОСОБА_6 відразу ж після події. ОСОБА_22 підвередив це в суді і стверджував, що при отриманні пояснень у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у потерпілого не було і він не бачив ніяких ушкоджень, і про такі ОСОБА_6 йому не повідомляв. Свідчення ОСОБА_22 об`єктивно підтверджуються і письмовими поясненнями що є на а.с.5-7 матеріалів за висновком №2715, ЄО№5209, які суд безпосередньо дослідив.

Свідчення ОСОБА_22 та ОСОБА_28 в сукупності з іншими доказами об`єктивно підтверджують невинуватість ОСОБА_14 . Показання цих свідків суд кладе в обґрунтування виправдувального вироку.

Свідок обвинувачення ОСОБА_29 не підтверджував вини ОСОБА_30 , оскільки цей свідок, як з`ясовано в суді на місці події був не 5 а 4 жовтня 2015 року, тобто за день до події.

Суд позбавлений вважати висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_6 доказом вини обвинуваченого з наступних міркувань. Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 773 від 9 жовтня 2015 року в ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді двох синяків на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на передній поверхні його в середній третині, синяка на задній поверхні лівої вушної раковини з розповсюдженням соскоподібний паросток зліва, двох синяків передній поверхні правого стегна в середній третині, на передній лівої гомілки в верхній третині могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів механізму «удар-» біля 3-4 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Експертиза ОСОБА_6 розпочата і закінчена 9 жовтня 2015 року, тобто за чотири дні після розслідуваної події (5 жовтня), з висновків експерта вбачається, що виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_6 могли утворитись біля 3-4 доби від моменту проведення експертизи, отже, тілесні ушкодження в потерпілого могли утворитись як 5 так 6 і 7 жовтня 2015 року. З протоколу повідомлення про злочин вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів лише 8 жовтня 2015 року, хоча мав можливість зробити це безпосередньо на місці події 5 жовтня 2015 року. З свідчень очевидців події ОСОБА_12 і ОСОБА_13 слідує, що ОСОБА_14 оборонявся і жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_31 не спричинив, а з свідчень поліцейських ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які відразу ж після події прибули на місце, вбачається, що будь-яких видимих тілесних ушкоджень в ОСОБА_6 не було. Таким чином, висновок судово-медичного експерта № 773 від 9 жовтня 2015 року щодо часу отримання тілесних ушкоджень не узгоджується з свідченням очевидців ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та свідків ОСОБА_22 . ОСОБА_23 , цей висновок містить припущення в часі про отримання ушкоджень 5 жовтня 2015 року і це припущення у суді спростували незалежні свідки. Частиною 3 статті 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Враховуючи висновок експерта, суд позбавлений можливості вважати, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав саме 5 жовтня 2015 року о 15 год. 30 хв., оскільки це заперечили свідки в тому числі й очевидці. В той час, суд не виключає, що виявлені тілесні ушкодження могли бути отримані пізніше 6-7 жовтня 2015 року, що припускається у висновку експерта і підтверджено експертом ОСОБА_32 у судовому засіданні під час допиту. Отже, висновок судово-медичної експертизи № 773 від 9 жовтня 2015 року не доводить вини ОСОБА_8 , оскільки ним не встановлено конкретний час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому і в суду є обґрунтовані підстави сумніватись, що виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_6 були спричинені саме ОСОБА_28 і саме 5 жовтня 2015 року.

Експерт ОСОБА_33 , який допитаний в суді, так і не зміг назвати конкретний час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, експерт підтвердив суду, що виявлені в ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли бути отримані і пізніше 6-7 жовтня 2015 року. Одночасно експерт ОСОБА_34 спростував у суді свідчення ОСОБА_6 та його сина ОСОБА_11 проте, що в потерпілого була рвана рана вуха, сліди ударів руків`ям вил та синяки в області ребер справа, оскільки таких тілесних ушкоджень він не зафіксував. Аналогічно експерт ОСОБА_33 спростував у суді доводи обвинувачення, які зазначені у акті, а саме про умисне спричинення ОСОБА_8 удару дерев`яним руків`ям вил по голові ОСОБА_6 . Зокрема, експерт пояснив, що в потерпілого ОСОБА_6 були відсутні будь-які тілесні ушкодження, які б свідчили про нанесення їх руків`ям вил, жоден з виявлених синяків не мав продовгуватої форми.

Оцінюючи висновок експерта № 773 від 9 жовтня 2015 року критично, суд враховує і хронологію подій, які відбувались з участю сторін, зокрема те, що першим 5 жовтня 2015 року про побиття повідомив ОСОБА_14 , він першим став наполягати на проведенні експертиз, і лише після того, як експертиза ОСОБА_8 була розпочата, з заявою до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_6 (8 жовтня 2015 року), а наступного дня (9 жовтня 2015 року) з`явився на експертизу. 5 жовтня 2015 року в ОСОБА_6 було отримано пояснення поліцейським ОСОБА_22 (а.с.5 матеріалів за висновком № 2715, ЄО№5209), при цьому, будь-яких даних про побиття заявник не повідомляв, повідомляв виключно про самоуправство і збір врожаю на його ділянці вчинений ОСОБА_8 )

Документи матеріали поліції за висновком № 2715 ЄО№5209, які досліджені у суді, свідчать, що ОСОБА_11 5 жовтня 2015 року о 15год. 45хв. звертався до поліції з повідомленням виключно про самоуправні дії ОСОБА_8 , який зібрав урожай сої на чужій земельній ділянці. У вказаних матеріалах відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_8 побив ОСОБА_6 , тобто, відразу ж після події, син потерпілого повідомляв виключно про обставини самоуправства, скарг на побиття в Усатих не було. Це підтвердили у суді свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які виїхали на місце для перевірки звернень Усатого та ОСОБА_8 .

Отже, документи - матеріали поліції за висновком № 2715 ЄО№5209 підтверджують невинуватість ОСОБА_8 , а тому суд обґрунтовує ними виправдувальний вирок.

Надані прокурором у судовому засіданні інші матеріали кримінального провадження : опис матеріалів (а.м.к.п.152), витяг з ЄРДР №0000910 від 8 жовтня 2015 року (а.м.к.п.153), протокол прийняття заяви потерпілого ОСОБА_6 (а.м.к.п.154), постанова про призначення судово-медичної експертизи (а.м.к.п.155), заява про залучення як потерпілого ОСОБА_6 (а.м.к.п.157) не доводять вини ОСОБА_8 , оскільки є виключно процесуальними документами, якими не зафіксовано жодних даних, які б підтверджували вину обвинуваченого.

Інших доказів сторона обвинувачення не мала і суду не надавала, а тому суд оцінивши кожен доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, приходить до висновку, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення і потерпілим у ході судового розгляду не доведені, в зв`язку з чим суд ухвалює виправдувальний вирок .

Доводи захисту, про невинуватість ОСОБА_8 підтверджуються і матеріалами кримінального провадження №0000898 від 5 жовтня 2015 року, які у суді надав захисник у копіях. З них слідує, що 5 жовтня 2015 року, ОСОБА_8 звернувся з заявою про його побиття ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . З завіреної копії обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000898 від 5 жовтня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного побиття ОСОБА_8 за цих же обставин, які інкриміновані ОСОБА_8 . Тобто, з копії обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000898 слідує, що ОСОБА_6 обвинувачують у тому, що він 5 жовтня 2015 року о 15 год. 30 хв. в с. Руда, Кам`янець-Подільського району, на земельній ділянці, що належить ОСОБА_9 , умисно наніс руків`ям вил удар по спині та по лівій нозі, чим спричинив ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані прокурором також, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, тобто йому інкриміновано кримінальне правопорушення передбачене ч.1ст.125 КК України. Таким чином, прокурор направив до суду два обвинувальних акти про вчинення одного і того ж злочину різними особами за однакових обставин, зокрема, акти у кримінальних провадженнях: 1) №0000910 ЄРДР від 8 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1ст.125 КК України та 2) №0000898 від 5 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України. При цьому, прокурор обвинувачує і ОСОБА_8 і ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, яке вчинено ними: 1) одночасно - 5 жовтня 2015 року о 15 год. 30 хв.; 2) у одному місці у с. Руда, на земельній ділянці ОСОБА_9 ; 3) з настанням однакових наслідків спричиненням легких тілесних ушкоджень. Викладене свідчить, що прокурор має сумніви у винуватості одного з учасників бійки, оскільки так і не встановив, хто з цих осіб вчинив умисне побиття, а хто з них оборонявся при нанесенні легких тілесних ушкоджень. Всі сумніви винуватості трактуються судом на користь обвинуваченого ОСОБА_8 .

Згідно даних об`єктивного обстеження зазначених у висновку судово-медичної експертизи №764 від 6 жовтня 2015 року (а.м.к.п. 170). у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у поперековій області справа, на передній поверхні лівого плечового суглобу підреберній області зліва виявлено чотири садини неправильної і подовженої форми розміром від 0,6х0,8см до 2.2х2.1см м`які на дотик, рожевого кольору, розташовані вище шкірних покривів. На передній поверхні лівої вушної раковини є фіолетовий синяк неправильно подовгастої форми розмірами 3,4х2,8см. На тильній поверхні лівої ступні рівні 3-4-5 плюснових кісток зафіксовано фіолетовий синяк розмірами 3,6х5,8см. Отже, продовгуваті синяки і синяк через всю ліву стопу могли бути спричинені саме вилами, для яких характерна тверда подовгувата поверхня. Тому, суд позбавлений можливості вважати, що ОСОБА_14 наносив тілесні ушкодження вилами ОСОБА_31 , оскільки характерні тілесні ушкодження для нанесення їх вилами виявлені саме у обвинуваченого ОСОБА_8 , а не в Усатого. Викладене дає підстави зробити висновок, що вилами наносились удари саме ОСОБА_14 , що спростовує доводи обвинувачення про побиття дерев`яним руків`ям вил Усатого, так як це зазначено в обвинувальному акті прокурора. При оцінці висновку судово-медичної експертизи № 764 від 6 жовтня 2015 року, якою зафіксовано тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , суд звертає увагу і на те, що цей висновок є більш точним, категоричним і повним. Так, про його точність свідчить той факт, що експерт більш чітко встановив час спричинення тілесних ушкоджень 12-24 год. назад від моменту початку експертизи, тобто тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_14 виникли виключно 5 жовтня 2015 року. Така точність судово-медичної експертизи свідчить про об`єктивність цього висновку та викликає довіру до цих даних, в той час, коли висновок судово-медичного експерта № 773 від 9 жовтня 2015 року про тілесні ушкодження в ОСОБА_6 , не містить таких категоричних і точних даних, навпаки, містить сумніви в часі отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Наданий стороною захисту висновок судово-медичної експертизи № 764 від 6 жовтня 2015 року, свідчить про невинуватість ОСОБА_8 , а тому суд обґрунтовує ним виправдувальний вирок.

При прийнятті рішення про невинуватість ОСОБА_8 суд враховує наступні беззаперечні дані про те, що бійка припинилася лише тому, що обвинувачений ОСОБА_8 втік від потерпілого ОСОБА_6 та його сина на комбайн і викликав працівників поліції. Хід і обставини бійки, про яку у суді розповіли очевидці свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , свідчить, що потерпілий та його син були ініціатором бійки, вони приїхали на місце події, напали на ОСОБА_14 , кількісна перевага Усатих (двоє) над обвинуваченим, свідчить, що фізичну перевагу мали саме Усаті (потерпілий та його син), а не ОСОБА_14 . При цьому, а ні ОСОБА_12 , а ні ОСОБА_13 , знайомі ОСОБА_14 у бійку не вступали, а були лише її свідками. За таких обставин, ОСОБА_8 не міг сам побити двох фізично здрових і дорослих чоловіків, при цьому, він міг оборонятись. З врахуванням свідчень свідків зрозуміло, що ОСОБА_8 уникав бійки, відступав, в той час, як потерпілий з сином били його, наздоганяли. Викладене свідчить, що дії потерпілого ОСОБА_6 та його сина мали агресивний і наступальний характер, а дії ОСОБА_8 захисний характер. Враховуючи наведене, висновки сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_8 умисно побив Усатого є невірними і не доводяться дослідженими у суді доказами, оскільки жоден з свідків не підтвердив, що обвинувачений мав фізичну перевагу у бійці, чи нападав на потерпілого. За таких обставин, обвинувачений міг і повинен був оборонятись від побиття.

Хронологія подій у кримінальних провадженнях №0000898 від 5 жовтня 2015 року та №0000910 від 8 жовтня 2015 року свідчить, що досудове розслідування від 5 жовтня 2015 року спочатку проводилось за заявою ОСОБА_8 , який обвинувачував ОСОБА_6 та його сина ОСОБА_11 у спричиненні тілесних ушкоджень. При цьому, у кримінальному провадженні №0000898 ОСОБА_8 мав статус потерпілого, а ОСОБА_6 підозрюваного. І лише 8 жовтня 2015 року, коли ОСОБА_31 стало відомо про проведення судово-медичної експертизи Маслянку, ОСОБА_15 звернувся з зустрічною заявою про його побиття.

Отже, ОСОБА_15 не був ініціатором приватного обвинувачення, він звернувся до правоохоронних органів, знаючи, що таке ж приватне обвинувачення вже розпочато за заявою ОСОБА_14 . Тобто, ОСОБА_15 діяв і діє з позиції захисту від аналогічного приватного обвинувачення, яке розглядається іншим складом суду.

Доказів і доводів захисту про невинуватість ОСОБА_8 сторона обвинувачення не спростувала, а інших доказів на підтвердження вини стороною обвинувачення не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Частинами 2, 4 ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.

З ч.1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу , за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в передбачених законодавством випадках на потерпілого.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є сумнівними, а інших беззаперечних доказів, які б без сумніву доводили вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України стороною обвинувачення не надано, а тому суд вважає, що пред`явлене обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини суд тлумачить на користь обвинуваченого.

Отже, вина ОСОБА_8 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не доведена, а тому його слід визнати не винуватим та виправдати, а заявлений до нього цивільний позов слід залишити без розгляду в силу вимог ч.3 ст. 129 КПК України.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, п.2 ч.1 ст. 373, 374 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Виправдати ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України за не доведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам"янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1