Справа № 704/1540/16-к
У Х В А Л А

15.12.2016 року м. Тальне

Слідчий суддя Тальнівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Тальнівського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_6 , про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня, на утримані неповнолітніх дійте не має, не судимого,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2016 року близько 21:00 години, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , під час конфлікту із ОСОБА_7 , що виник на ґрунті неприязних відносин незаконно, протиправно, умисно, з мотивів фізично покарати ОСОБА_7 з метою нанесення тілесних ушкоджень, не маючи на те ніякої потреби в обстановці, що склалася, наніс декілька ударів кулаками та ногами в область голови та тулуба ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, множинних переломів ребер, лівобічного гемопневматоракса, ран обличчя та гематом голови.

В діях ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

10 листопада 2016 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

11 листопада 2016 року по даному факту в якості підозрюваного було допитано ОСОБА_5 де останній вину визнав частково та надав визнавальні покази, що відповідають встановленим обставинам злочину.

02.12.2016 року дії підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000478 були перекваліфіковані із ч 1 ст. 121 на ч 2 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, пояснення експерта, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження необхідні спеціальні знання.
Статтею 242 КПК України визначений вичерпний перелік підстав для обов`язкового проведення експертизи.
Пунктом 2 частини 2 статті 332 КПК України передбачено доручення проведення експертизи за ухвалою суду, якщо під час судового розгляду виникли підстави, встановлені ч. 2 ст. 509 КПК України.
Згідно п. 23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 08.10.2001 року, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.
І. Частиною 3 статті 184 ті статтею 244 КПК України передбачено, що до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор, обгрунтовує доводи клопотання.

При розгляді клопотання про залучення особи для проведення стаціонарної судової психіатричної експертизи слідчий зобов`язаний надати суду копію процесуального рішення (постанову) про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, всупереч вказаним положенням КПК України слідчим не додано до клопотання копії постанови про призначення стаціонарної судової психіатричної експертизи та доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри та обставини, які дають підстави вважати, що під час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 був в неосудному або обмежено осудному стані. Крім того слідчим не надано висновків судово-медичних експертиз, які є обов`язковими, щодо встановлення причини смерті ОСОБА_7 та встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10 листопада 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК Україні, тому строк досудового розслідування закінчується 10 січня 2017 року, тобто це строк складає менше одного місяця. Однак слідчий не надав постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

У зв`язку з цим, поміщення підозрюваного ОСОБА_5 до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для «тривалого спостереження та дослідження з метою проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи», як сказано в клопотанні, при невирішені прокурором питання про продовження строків досудового розслідування, є передчасним.

Експерти, які провели амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обгрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи. Проте, слідчий в своєму клопотанні такого обгрунтування не навів та не надав жодного доказу щодо необхідності залучення підозрюваного ОСОБА_5 для проведення саме стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Оскільки поміщення особи до психіатричного стаціонару суттєво обмежує її права, тому неврахування цієї обставини є неприпустимим.

Крім того, вирішуючи питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, необхідно брати до уваги правові позиції Європейського Суду і прав людини, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні підпункту "е" пункту 1 статті 5 Конвенції(п. 67 рішення від 05 червня 2014 року у справі "Акопян проти України", п. 105 рішення від 17 квітня 2014 року по справі "Руденко проти України". Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (пп. 71 і 74 рішення від 16 червня 2005 року у справі "Шторк проти Німеччини").

Таким чином, матеріали клопотання не містять достатніх та обґрунтованих підстав для призначення стаціонарної судово-психіатрічної експертизи, а відтак підстави для задоволення клопотання слідчого про направлення підозрюваного ОСОБА_5 до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для «тривалого спостереження та дослідження з метою проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизі» відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання та матеріали, надані суду, не доводять необхідність проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та перевірку психічного стану ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 193, 219, 242, 509 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Тальнівського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_6 , про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 залишити без задоволення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, а якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1