Справа № 148/2377/16-к
Провадження №11-кп/772/826/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000628, за апеляційною скаргою цивільного відповідача ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим терміном на один рік шість місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня проголошення вироку.
Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на користь ОСОБА_9 11499,28 грн. в відшкодування витрат понесених на лікування.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 8000 грн. в відшкодування моральної шкоди, 2500 грн. в відшкодування витрат, понесених на правову допомогу адвокатом та 551,60 грн. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5146,70 грн. в відшкодування майнової шкоди та 1200 грн. в відшкодування понесених судових витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.
Стягнуто з ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на користь ОСОБА_10 98000 грн. в відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок ДТП.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Речові докази: автомобіль марки «FORD MONDEO» 1.8 CLX, державний номерний знак якого НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 та автомобіль марки «Fiat Croma», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_11 , яким на законній правовій підставі керував ОСОБА_7 , які знаходяться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернуто відповідно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 13.10.2016 року близько 09.20 год., керуючи технічно-справним автомобілем «Fiat Croma», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку с. Капки Тульчинського району Вінницької області по правій смузі проїзної частини вул. Кучерявого у с. Мазурівка Тульчинського району Вінницької області, в районі зупинки громадського транспорту в порушення вимог п.11.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що «Нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини», з урахуванням дорожньої обстановки в момент об`єктивної появи у полі його зору автомобіля, який рухався попереду у попутному напрямку, що створив перешкоду ОСОБА_7 для подальшого його руху та не виконавши вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме, не переконавшись у безпеці та не створенні перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху під час перестроювання, яке полягало у здійсненні маневру у виді виїзду на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «FORD MONDEO» 1.8 CLX, державний номерний знак якого НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у виді компресійного перелому 12-го хребця у грудному відділі, переломи 1, 2, 3-го тіл хребців у поперековому відділі, перелому тіла грудини, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), тобто при шляхово-транспортній пригоді, що відповідно до висновку експерта № 162 від 09.11.2016 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.
За вищевказаних обставин водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.10.1 та 11.2 Правил дорожнього руху України, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; нерейкові транспорті засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 10/Е-16 від 09.11.2016, з технічної точки зору, виникнення даної дорожньої пригоди стало можливим із-за невиконання водієм автомобіля «Fiat Croma», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1 та 11.2 ПДР України та для виконання вказаних норм у нього не існувало перешкод технічного характеру.
Цивільний відповідач ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" подав апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок, зазначивши, що після виконання вироку щодо сплати ОСОБА_10 коштів в сумі 98000 грн. передати ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" транспортний засіб Форд, д.р. № НОМЕР_1 . Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд, стягуючи всю ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу, зобов`язаний вирішити питання про передачу товариству майна, яке вважається фізично знищеним, однак в порушення вимог закону постановляючи рішення суд першої інстанції не вирішив питання про повернення автомобіля.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу страхової компанії залишити без задоволення, позицію представника цивільного позивача ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, врахувавши позицію представника страхової компанії, викладену в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника страхової компанії ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, належно оціненими судом.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, в тому числі і кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому у відповідності до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Враховуючи конкретні обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності призначання ОСОБА_7 основного покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України з випробуванням, на підставі норм ст.ст. 75,76 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання щодо не застосування до обвинуваченого, зазначеного санкцією ч. 1 ст. 286 КК України додаткового покарання, суд належним чином дослідив і оцінив всі обставини, які мають значення для справи.

На переконання колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про часткове задоволення позову потерпілої та стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 8000 грн., суд першої інстанції врахував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла перенесла фізичний біль, що дійсно обумовило наявність у неї душевних страждань та заподіяння їй моральної шкоди.

Вказаний висновок колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, дослідивши підстави та доводи позовних вимог врахував, що у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. А розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначений залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, врахований стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках та інші обставини. При цьому суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"щодо зміни вироку суду в частині цивільного позову колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Посилання представника ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"про те, що суд зобов`язаний розглянути позов у кримінальному провадженні, та вирішити питання про передачу майна страховій компанії після відшкодування збитків особі є такими, що не ґрунтується на законі.

Слід також зазначити, що посилання представника страхової компанії в апеляційній скарзі на пункт 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 1.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», де вказано, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, не можна визнати обґрунтованим, оскільки ніякої заяви ОСОБА_7 щодо передачі пошкодженого автомобіля немає.

Що стосується доводів представника, який вказує на стягнення судом усієї ринкової вартості пошкодженого автомобіля, оскільки судом задоволено позовні вимоги цивільного позивача та потерпілої слід зазначити, що стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з огляду на висновки судово-товарознавчої експертизи та стягнення ринкової вартості автомобіля є по суті різні юридичні поняття.

Таким чином доводи представника не можна визнати обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника страхової компанії задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" залишити без задоволення, а вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: