АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №621/2241/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/593/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- потерпілої ОСОБА_7 ,

- представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22.12.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року обвинувальний акт №0000568 за обвинуваченням ОСОБА_9 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні доказуванню, крім іншого, підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, окрім іншого, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зокрема, в обвинувальному акті, містяться наступні невідповідності, а саме не зазначено, яким чином ОСОБА_9 розпорядився викраденим у неї майном, оскільки згідно матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_9 здав викрадені у неї золоті вироби в ПТ "Ломбард "Фенікс" Прокопець, Двоянов", але про це зовсім не зазначено в обвинувальному акті. Натомість реальна вартість всіх викрадених у неї золотих виробів та їх подальша доля, має суттєве значення для всебічного, повного, об`єктивного розгляду справи та не менше значення для реалізації нею своїх процесуальних прав, як потерпілої та цивільного позивача з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Вказані обставини повинні бути предметом судового розгляду, оскільки від з`ясування та належного доказування цих обставин залежить підтвердження розміру завданої їй шкоди.

Разом з тим, в обвинувальному акті зазначено розмір завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 13454 грн. 54 коп., яка була визначена товарознавчими експертизами Але з зазначеною сумою матеріальної шкоди потерпіла категорично не згодна і вважала, що розмір завданої шкоди є значно більшим.

Також вказали, що в матеріалах к римінального провадження, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, містяться висновки товарознавчих експертиз, виконаних експертами на підставі даних про частину виробів, викрадених у неї, які були передані експертам слідчими на підставі недопустимих доказів (відповідей від імені ПТ "Ломбард "Фенікс" Прокопець, Двоянов" на запити правоохоронного органу невідомою особою), хоча дані про кількість, вагу, опис, можливу реалізацію чи зберігання викрадених у неї золотих виробів, які ОСОБА_9 здав в ломбард мали бути встановлені на підставі даних реєструючої системи вказаного ломбарду, згідно з Положенням про порядок надання фінансових послуг ломбардами, яке затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №3981 від 26.04.2005 року.

Вважали, що від належного, законного встановлення розміру завданої шкоди прямо залежить правильна кваліфікація злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 .

Отже така неконкретність обвинувачення унеможливлює здійснити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акту та позбавляє потерпілу права на ефективний захист своїх законних прав та інтересів.

Також, потерпіла стверджувала, що в обвинувальному акті неправильно зазначено час вчинення крадіжки, оскільки фактично злочин було вчинено близько 09:00 години, що також має суттєве значення для вирішення справи.

Прокурор оскаржив зазначену ухвалу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22.12.2016 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000568 стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України і призначати кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає що Відповідно до ухвали районного суду, підставою для повернення обвинувального акту стала його невідповідність вимогам ч.2 ст.291 КПК України, а саме неправильне зазначення в обвинувальному акті обставин, які підлягають доказуванню, у кримінальному провадженні.

На думку прокурора вищезазначена ухвала суду від 22.12.2016 р. є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.291 КПК України визначено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
В обвинувальному акті, про повернення якого судом прийнято рішення, повністю дотримано вказані вимоги КПК України та, поміж інших відомостей, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, у т.ч. щодо викраденого майна та його вартості.
Відповідно до вимог ст.ст.349-350 КПК України визначається обсяг доказів що підлягають дослідженню, а також порядок їх дослідження, а саме докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу.
Таким чином, без дослідження відповідних письмових доказів, допиту учасників кримінального провадження, судом передчасно зроблені відповідні висновки щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ч.2 ст.291 КПК України, що суперечить доказам зібраним у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування.
Крім того, судом в ухвалі не зазначено, які невідповідності вимог КПК України необхідно усунути в обвинувальному акті після повернення його прокурору.
Враховуючи вищевикладене прокурор вважає, що судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилися у безпідставному поверненні прокурору обвинувального акту та не призначенні кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим ухвала Зміївського районного суду від 22.12.2016 р. підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, потерпілого та її представника, які вважали рішення суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області 22.12.2016 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору.

Районний суд згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України прийняв рішення про повернення обвинувального акту, тому що він не відповідав вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також розмір шкоди, завданої правопорушенням.

В районному суді потерпіла послалася на те, що злочин був вчинений в інший час з 9 до 10 годин. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що були викрадені брухт золота, але вона надала документи, що у неї були вкрадені вироби із золота, тому вартість слідчим вказана менша. Але ці її доводи слідчий не прийняв до уваги, а це порушує її права в частині завдання збитку та кваліфікації дій.

На це вказав в ухвалі районний суд, повертаючи прокурору кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 .

В поданій апеляції прокурор вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

В той же час, не надано даних, які спростовують доводи потерпілої щодо неправильного зазначення викраденого майна (його індивідуальних ознак та вартості), часу скоєння злочину.

Таким чином, районний суд обгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, тому доводи апеляції задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 р. щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: