Справа № 453/216/17
№ провадження 1-кп/453/65/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, на даний час вагітної, не працюючої, з неповною середньою спеціальною освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , працюючи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 , власником якого є СПД ОСОБА_5 , не будучи матеріально-відповідальною особою, маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом шахрайства та зловживання довірою, в період часу з 03 січня 2017 року по 04 лютого 2017 року, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, маючи вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться у магазині, брала з прилавків продукти харчування, споживала їх, брала додому та, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , не вносила до каси магазину грошові кошти за проданий товар. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 заволоділа майном та грошовими коштами суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 на загальну суму 16163 гривні.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченої, вину визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно, працюючи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 , власником якого є СПД ОСОБА_5 , не будучи матеріально-відповідальною особою, в період часу з 03 січня 2017 року по 04 лютого 2017 року, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, маючи вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться у магазині, брала з прилавків продукти харчування, споживала їх, брала додому та, зловживаючи довірою самої ОСОБА_5 , не вносила до каси магазину грошові кошти за проданий товар. На даний час шкода відшкодована у повному обсязі. Крім того вказала, що є вагітною. Просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, визнала повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їй положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючи матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у шахрайстві - вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України, оскільки вона заволоділа чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбачених ст. 66 КК України, суд вбачає її щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та відшкодування заподіяної шкоди потерпілій у повному обсязі.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше не судима, а також той факт, що вона повністю визнала свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачена на даний час вагітна, заподіяну шкоду потерпілій відшкодовано у повному обсязі.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу.

Вирішено питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у вигляді 510(п`ятсот десять) гривень штрафу в дохід держави.

Речові докази: CDR диск марки «Polaroid», на якому знаходиться відео записи з камери спостереження у магазині «М-Маркет» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського
районного суду Львівської області ОСОБА_1