Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за поданням начальника державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)» (далі - «Катеринівська ВК») ОСОБА_4 про можливість встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Сколівка, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл. та проживає по АДРЕСА_1 ; раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року та, ухвалою Сарненського районного суду від 15 лютого 2016 року, ОСОБА_5 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 лютого 2014 року по 21 травня 2014 року в строк відбування покарання, згідно ст.72 КК України;

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року, -

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року скасувати та, як убачається з мотивувальної частини скарги, відмовити у задоволенні подання начальника «Катеринівської ВК» про встановлення адміністративного нагляду за ним - як особою, яка звільнена з місць позбавлекння волі.

Згідно оскаржуваної ухвали, встановлено відносно ОСОБА_5 адміністративний нагляд на строк 2 (два) роки з обмеженнями у вигляді: 1)заборони виходити з будинку (квартири) з 22-ї год. по 6-ту год. щодобово; 2)заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста); 3)обов`язку реєструватись у органах Національної поліції 4 (чотири) рази на місяць; 4)заборони перебування в ресторанах, кафе, та інших місцях району (міста) визначених органами Національної поліції.

Задовольняючи подання начальника «Катеринівської ВК», суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що з урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_5 є порушником режиму утримання, не став на шлях виправлення, засуджений за тяжкий умисний злочин і щодо нього необхідно встановити адміністративний нагляду при звільненні з місця позбавлення волі. Також, в ході задоволення подання начальника «Катеринівської ВК», судом першої інстанції була врахована відсутність заохочень у ОСОБА_5 та наявність 12 (дванадцяти) дисциплінарних стягнень за період відбування покарання у цій установі.

В обгрунтування заявлених вимог апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_5 зазначає, що до нього було упереджене ставлення з боку посадових осіб Катеринівської ВК та незаконне накладення на нього дисциплінарних стягнень. Вважає, що Сарненським районним судом необгрунтовано та безпідставно встановлений щодо нього адміністративний нагляд. Також зазначає, що достатніх доказів ігнорування ним правил внутрішнього розпорядку установи відбування покарань судом встановлено не було, так само як і підстав для задоволення подання начальника «Катеринівської ВК», за наведених у ньому доводів.

ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про час і місце розгнляду справи був повідомлений належним чином, заяви про перенесення розгляду апеляції не подав, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 та залишення постанови суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження за поданням начальника ДУ «Катеринівська ВК (№46)» та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

З огляду на те, що розгляд даної категорії справ, проводиться з урахуванням окремих положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а чинний кримінальний процесуальний закон можливість постановленння судами рішень у виді постанови не передбачає, то оскаржувану постанову суду першої інстанції, апеляційний суд оцінює, - як судове рішення викладене у формі ухвали.

У відповідності до п.«б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (з наступними змінами та доповненнями) від 01 грудня 1994 року (далі ЗУ «Про адміннагляд»), адміністративний нагляд встановлюється, зокрема й щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
Згідно п.«б» ст.4 та п.«б» ст.5 ЗУ «Про адміннагляд», підставою для встановлення адміністративного нагляду щодо осіб, зазначених у вищезазначеній нормі Закону, є матеріали установ виконання покарань та встановлюється такий нагляд щодо згаданих осіб у судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань - за поданням начальника установи виконання покарань.

Оскільки, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, 12 (дванадцять) разів допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, які виразились у порушенні вимог режиму утримання та зберігання заборонених речей, стягнення за які, не погашені, заохочення до нього не застосовувалися, то, в порядку ЗУ «Про адміннагляд», начальник колонії і звернувся до суду з поданням про можливість встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_5 ..

Крім того, відповідно до поданні, ОСОБА_5 свідомо не виконував, передбачені законодавством, вимоги персоналу установи та публічно демонстрував зневажливе ставлення до вказаних вимог, на виробництві установи не працевлаштований, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймав, дружні стосунки підтримує із засудженими негативної спрямованості, по характеру запальний, потребує постійного контролю з боку представників адміністрації, є порушником режиму утримання.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджений вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців і ухвалою Сарненського районного суду від 15 лютого 2016 року йому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 лютого 2014 року по 21 травня 2014 року в строк відбування покарання, згідно ст.72 КК України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_5 не має заохочень, має 12 (дванадцять) дисциплінарних стягнень за період з червня 2014 року по січень 2017 року, 8 (вісім) зяких погашено та, в основному, усі вони були накладені за порушення розпорядку дня, за вилучення заборонених предметів, нетактовну поведінку, а засуджений участі у програмах диференційованого виховного впливу не бере, законні вимоги представників колонії виконує лише коли є суворий контроль, у відношенні до засуджених конфліктний, по характеру запальний.
За таких обставин, колегія суддів уважає, що ОСОБА_5 є порушником режиму утримання, не став на шлях виправлення, раніше близько семи разів судимий за вчинення умисних, зокрема корисливих тяжких злочинів, а у своїй сукупності всі характеризуючі дані свідчать про те, що до нього необхідно встановити адміністративний нагляд, ри звільненні з місця позбавлення волі.
Щодо застосованих судом першої інстанції обмежень при встановленні адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 , то колегія суддів вважає, що і в цій частині Сарненський районний суд належним чином своє рішення вмотивував.

Доводи ОСОБА_5 , викладені в апеляційній скарзі, є непереконливими, надуманими та висновки суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи, наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_5 , за час відбування покарання не бажав стати на шлях виправлення та залишається небезпечним по відношенню до суспільства, тому застосовані до нього обмеження, в даному випадку, є необхідними і достатніми для попередження вчинення ним нових злочинів, а також адміністративних правопорушень.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що відносно ОСОБА_8 має бути встановлено адміністративний нагляд, є законним та обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону та підстав для скасування чи зміни ухвали суду, як про це ставиться питання ОСОБА_5 , колегія суддів не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року, якою задоволено подання начальника ДУ«Катеринівська ВК» - ОСОБА_4 та встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя- доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3