В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2017 Справа №607/12404/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003144 від 11 вересня 2016 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого:

-10 квітня 1992 року Тернопільським міським судом за ч. 3 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 461 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; ухвалою Тернопільського міського суду від 30 жовтня 1992 року звільненого від призначеного покарання згідно ст. 5 Указу Президента України «Про амністію з нагоди річниці проголошення незалежності України» від 17 серпня 1992 року;

-22 вересня 1993 року за ч. 1 ст. 2296 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави;

-03 липня 1995 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 2296 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-26 липня 1995 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 2296 КК України із застосуванням ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі та ст. 14 КК України з направленням на примусове лікування від наркоманії, звільненого з місць позбавлення волі 15 жовтня 1997 року умовно достроково на 7 місяців 11 днів;

-23 липня 1998 року Тернопільським міським судом за ч. 1 ст. 1961 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 14 КК України з направленням на примусове лікування від наркоманії, звільненого з місць позбавлення волі 30 листопада 1999 року після відбуття покарання;

-23 серпня 2000 року Тернопільським міським судом із урахуванням ухвали Тернопільського обласного суду за ч. 1 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-26 січня 2004 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06 лютого 2009 року по відбуттю строку покарання;

-24 листопада 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до порання у виді позбавлення волі на 3 роки;

-11 листопада 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ч. 5 ст. 71 КК України приєднано 1 рік невідбутого покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2010 року та остаточного визначено покарання у виді позбавлення волі на 6 років. Звільнений 29 січня 2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за ст. 185 КК України, 09 серпня 2016 року, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку, для чого він, у вказаний час та у зазначеному місці, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів, викрав належний ОСОБА_5 ноутбук марки «ACER Espire» вартістю 1 850 грн., завдавши їй матеріальну шкоду на дану суму.

Окрім цього, ОСОБА_3 04 вересня 2016 року, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , умисно, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав пилотяг марки «LG V-C 3033 ND» вартістю 430 грн., який належав ОСОБА_8 , чим завдав їй матеріальну шкоду на цю суму.

Також, ОСОБА_3 06 жовтня 2016 року, перебуваючи на першому поверсі приміщення апеляційного суду Тернопільської області, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14а, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав шуруповерт марки «Metabo» вартістю 1 408 грн., який належить TOB «Укрзахідспецмонтаж». Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим завдав TOB «Укрзахідспецмонтаж» матеріальну шкоду на суму 1 408 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення судом суті обвинувачення, вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав. Під час його допиту, дав показання про те, що після звільнення 29 січня 2016 року з місць позбавлення волі, проживав у квартирі разом з мамою та сестрою ОСОБА_5 . Офіційно не працював, однак займався підробітками. Мікрохвильову піч придбала мама, а ноутбук та пилосос належали його сестрі. Згідний з тим, що вчинив злочин. Однак, він не мав умислу викрадати речі його сім`ї, оскільки вони були у вільному доступі та всі її члени могли ним користуватись. Сестра не забороняла йому користуватись пилососом і ноутбуком. В зазначений час була фінансова скрута, для чого він здав у ломбард мікрохвильову піч, ноутбук та пилосос, за що в загальному отримав приблизно 2-2,5 тис. грн., які використав на продукти харчування і оплату комунальних послуг для всієї сім`ї. Тому, вважає, що його дії щодо потерпілої ОСОБА_5 слід перекваліфікувати як шахрайство за ст. 190 КК України. На запитання пояснив, що дозволу ні в сестри ні в матері на здачу в ломбард вказаних речей не питав. Щодо викрадення шуруповерта з приміщення апеляційного суду, то пояснює це його відповіддю на прийняття в цей день рішення даним судом про збереження йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вказав, що визнає цей епізод, в якому кається, вибачається. Від виступу в судових дебатах та останнього слова обвинувачений відмовився.

Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість обвинуваченого доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд вважає належними і допустимими:

так, потерпіла ОСОБА_5 під час допиту дала показання суду про те, що ОСОБА_3 є її молодшим братом, а ОСОБА_9 матірю. У січні 2016 року брат звільнився з мість позбавлення волі. Відтоді вони усі проживають разом. Приблизно з середини серпня /12 число/ по вересень 2016 року брат, з квартири, де вони проживають, викрадав у неї її особисті речі, придбані нею, до яких був вільний доступ, а саме: ноутбук, пилотяг, які знаходились у її кімнаті, яка не закривалась на ключ, та мікрохвильову піч, що була на кухні. Спочатку вона не знала, що речі здані в ломбард. Про це їй повідомила мама. Просто брат зникав разом з речами, відсутність яких потім вона виявляла. Спочатку сподівалась на те, що ОСОБА_3 добровільно поверне усі викрадені речі, як обіцяв, однак цього не відбулось, а тому через три тижні звернулась до поліції. Вказує, що матеріальних претензій до обвинуваченого у неї немає, оскільки не вірить, що він може їй щось повернути. Вважає, що обвинуваченого слід карати судом, оскільки він не виправиться;

представник потерпілого ТОВ «Укрзахідспецмонтаж» ОСОБА_6 дала суду показання про те, що їй відомо про виконання ТОВ «Укрзахідспецмонтаж» робіт у апеляційному суді Тернопільської області. Підчас цих робіт у працівників зник шуруповерт, що на балансі товариства. Коли саме це було, не пам`ятає. Зі слів директора підприємства, знає, що вказаний інструмент був повернений. Щодо міри покарання, то зазначила, що підтримує позицію прокурора;

свідок ОСОБА_10 суду показав про те, що він працює електромонтером у ТОВ «Укрзахідспецмонтаж». 06 жовтня 2016 року він виконував роботи по монтажу відеонагляду у апеляційному суді Тернопільської області. Приблизно біля обіду, біля кабінету чергового працівника поліції, що у фойє на першому поверсі вказаної адміністративної будівлі, було залишено шуруповерт «Метабо» зеленого кольору з двома пластиковими стяжками та насадками. Через декілька хвилин його напарник ОСОБА_11 повернувся за вказаним інструментом, однак його там уже не було. Про це він повідомив своєму керівнику;

свідок ОСОБА_11 дав суду покази, котрі аналогічні до тих, котрі надав ОСОБА_10 . Вказав, що відсутність шуруповерта він виявив приблизно о 12 год. 45 хв.;

свідок ОСОБА_9 суду показала, що з нею проживають її дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 . Останній забрав наявні у квартирі речі, а саме: ноутбук, пилотяг і мікрохвильову піч та здав їх до ломбарду. На це він їхнього дозволу не мав. На виручені кошти він придбав продукти харчування для усієї сім`ї. Мікрохвильова піч знаходилась на кухні. Вона була куплена особисто нею, тобто свідком, у кредит, коштів на погашення якого дочка не давала. На момент купівлі печі, дочка з ними ще не проживала. Пилотяг та ноутбук були власністю ОСОБА_12 . Пилотяг знаходився у коридорі квартири і дочка дозволяла ним користуватись усім її мешканцям, а ноутбук у кімнаті дочки і ним вона забороняла користуватись усім. Відносини між дочкою та сином неприязні ще з дитинства. У той час коли був викрадений ноутбук, кімната ОСОБА_12 не зачинялась. Приблизно два місяці тому назад, вона, тобто свідок, викупила із ломбарду мікрохвильову піч та пилотяг за кошти виручені від заставленого у ломбард персня, який їй подарував чоловік. На даний момент вказані речі вдома. Ноутбук вона не викупила, оскільки не мала достатньо грошей. У подальшому його було продано. Про те, що речі у ломбарді, вона дізналась зі слів обвинуваченого і повідомила про це ОСОБА_13 ;

заявою ОСОБА_5 на ім`я т.в.о. начальника ТВП ГУНП в Тернопільській області, у якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності її брата ОСОБА_3 , який приблизно о 15 год. 00 хв. 09 серпня 2016 року таємно викрав її власний ноутбук ACER Espire F1-3516 чорного кольору з її кімнати в квартирі АДРЕСА_2 ;

заявою ОСОБА_5 на ім`я т.в.о. начальника ТВП ГУНП в Тернопільській області, у якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності її брата ОСОБА_3 , який на початку вересня, приблизно о 10 год. 00 хв., викрав пилосос марки V-C 3033ND червоного кольору з кімнати за адресою: АДРЕСА_1 ;

листом-відповіддю «Ломбард» Заставно-кредитний дім», відповідно до якого ОСОБА_3 заклав у даний заклад: 04 вересня 2016 року о 09:42:31 пилотяг марки LG V-C3033; 09 серпня 2016 року о 14:05:41 ноутбук ЄРК 15,6 ACER CELERON 1005M 1,9 HZ/RAM2048MB/HDD500GB/DVD RW;

висновком експерта № 6-740/16 від 31 жовтня 2016 року, згідно якого, станом на 04 вересня 2016 року залишкова вартість пилотяга торгової марки «LG» модель «V-C3033 ND» могла становити 430 грн.;

довідкою ФОП від 27 вересня 2016 року, згідно якої вартість ноутбука марки «ACER Espire», який був у користуванні за умови його працездатності, станом на 09 серпня 2016 року становила 1 850 грн. Сторонами провадження жодним чином не заперечувалась така його вартість;
протоколом про прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 06 жовтня 2016 року, відповідно до якого директор ТОВ «Укрзахідспецмонтаж» ОСОБА_14 повідомив свідчому СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про те, що 06 жовтня 2016 року, приблизно о 12 год. невідома особа, перебуваючи у приміщенні апеляційного суду, що по вул. Кн. Острозького, 14А, в м. Тернополі, шляхом вільного доступу таємно викрала шуруповерт марки «МЕТАВО» темно-зеленого кольору;

копією договору № 01-16 про технічне обслуговування установки пожежної сигналізації та системи оповіщення людей про пожежу, охоронної сигналізації, відео спостереження, системи контролю доступу від 25 січня 2016 року, згідно якого ТОВ «Укрзахідспецмонтаж» прийняло на себе зобов`язання надати апеляційному суду Тернопільської області послуги з технічного обслуговування справної та працездатної системи автоматичної установки пожежної сигналізації та системи оповіщення людей про пожежу, охоронної сигналізації, відеоспостереження, зазначеної встановленої на об`єкті. Термін дії договору 1 рік;

протококом огляду місця події від 06 жовтня 2016 року, згідно з яким слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області в присутності понятих було оглянуто приміщення холу апеляційного суду Тернопільської області, де за словами потерпілого, знаходився належний йому шуруповерт, котрий на момент огляду відсутній. Зауважень до цього протоколу не поступало;

протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 07 жовтня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_3 , в присутності понятих, добровільно видав шуруповерт «Mеtаbo» № BS12Nicd з батареєю «12VNіcd-Power» зеленого кольору з чотиригранним свердлом;

протоколом огляду від 08 жовтня 2016 року, згідно якого під час перегляду компакт-диску СD-R, 700 MB 52-х speеd, на якому міститься запис з камер відеоспостереження приміщення апеляційного суду Тернопільської області, встановлено, що на ньому зафіксовано особу, візуально схожу на ОСОБА_3 , яка деякий час перебуває у холі вказаного приміщення, після чого виходить із нього та правою рукою підтримує невстановлений предмет, що знаходиться під курткою спереду, та додатком до даного протоколу, зміст якого в засіданні сторонами не заперечувався;

висновком експерта № 6-703/16 від 26 жовтня 2016 року, згідно якого, станом на 06 жовтня 2016 року залишкова вартість шуруповерта, акумуляторного торгової марки «Matedo» модель «BS 12 NiCd» без урахування другого акумуляторного блоку, чемодана та при умові працездатності могла становити 1 408 грн.

Показання обвинуваченого про те, що він не мав умислу на викрадення речей, належних сестрі, а лише, скориставшись довірою останньої, оскільки речі були у вільному доступі та в користуванні усіх членів сім`ї, здав їх у ломбард, та, виходячи з цього просить перекваліфікувати його дії за ст. 190 КК України, як шахрайство, суд розцінює як намагання применшити відповідальність за вчинене, з огляду на наступне:

відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 190 КК України, шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман чи зловживання довірою /недобросовісне використання довіри потерпілого/ при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього /згідно роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»/.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі - 29 січня 2016 року і до подій, що ставляться йому в вину, проживав у квартирі матері, разом з нею та сестрою. Обвинувачений наголошував на тому, що він, чого не заперечила свідок ОСОБА_9 та потерпіла, як член даної сім`ї мав вільний доступ до ноутбука та пилотяга. Допитані з цих епізодів усі учасники підтвердили те, що жодного дозволу на розпорядження, зокрема здачу в ломбард, цих речей обвинувачений не отримував. Вилучення цих речей з квартири відбувалось без відома потерпілої та свідка. Виходячи з цього, суд приходить до переконання в тому, що саме таємно шляхом крадіжки, скориставшись відсутністю сторонніх в даному випадку інших жителів квартири, обвинувачений заволодів зазначеним майном потерпілої ОСОБА_5 , розпорядившись ним на власний розсуд. Говорити про зловживання ним довірою, як про спосіб заволодіння майном ОСОБА_5 , не приходиться, оскільки, як неодноразово стверджував обвинувачений, він користувався цими речами за їх призначенням, виходячи з відповідних відносин в сім`ї, а не отримав їх, тобто, речей, від власника /потерпілої/, з метою їх заволодіння саме скориставшись її довірою. Більше того, згідно роз`яснень, які містяться у згаданому п. 17 постанови ВСУ, якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна /на чому наполягає сторона захисту/, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній; такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Відтак, на переконання суду, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 05 вересня 2016 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку, для чого він, у вказаний час та в зазначеному місці, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, викрав мікрохвильову піч марки «Samsung G-2719» вартістю 320 грн., яка належала ОСОБА_8 , та з місця події втік, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд, за результатами судового розгляду провадження, дійшов до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України за даним епізодом, оскільки стороною обвинувачення не доведено належність мікрохвильової печі саме ОСОБА_5 . Зокрема, надана копія гарантійного талону не містить посилання на її власника, а свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що саме вона придбала в кредит дану річ. Крім того, суд зважає на те, що, як цей свідок, так і потерпіла ОСОБА_5 пояснили, що доступ до цього гарантійного талону, був вільний для всіх членів сім`ї. Будь-яких інших доказів, крім показань потерпілої, які документально не підтверджені, про те що вона є власником згаданої печі, суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь такої особи. За відсутності відповідної заяви ОСОБА_9 , яка є матір`ю обвинуваченого та вказала суду, що не має жодних претензій до нього, вирішувати питання винуватості ОСОБА_3 у викраденні мікрохвильової печі, не приходиться, виходячи з вимог ч. 4 ст. 26, ст. 477 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження; особу винного: який раніше неодноразово судимий, скарг від сусідів за місцем його проживання не надходило, вину частково визнав; відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Суд визнає добровільну видачу обвинуваченим шуруповерта та каяття щодо даного епізоду, як пом`якшуючі покарання обставини. Крім цього, суд зважає на позицію потерпілої, представника потерпілого щодо призначення покарання.
Аналізуючи наведені обставини, суд вважає за доцільне призначити із альтернативних покарань, визначених санкцією статті, покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін, продовживши його строк на 60 днів.
В строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід зарахувати термін перебування під вартою з моменту затримання, тобто, з 07 жовтня 2016 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати не винуватим та виправдати за епізодом щодо мікрохвильової печі, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення: з 07 жовтня 2016 року по 27 лютого 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 07 жовтня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін, продовживши його строк до 27 квітня 2017 року.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 703 грн. 36 коп.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяОСОБА_1