Дата документу Справа № 310/4371/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/107/17
Єдиний унікальний № 310/4371/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001851 від 05.05.2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Троіцько-Печерськ Комі СРСР, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.05.1997 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 229-6 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;
- 01.09.1999 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 196-1 КК України до виправних робіт строком на 1 рік з утриманням 20% заробітної плати;
- 08.02.2001 року Бердянським міським судом Запорізької області зач.2 ст. 140, ч.1 ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 09.07.2003 року по відбуттю строку покарання;
- 08.08.2005 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
- 16.09.2008 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 345, ст. 391, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;
- 21.04.2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, з іспитовим строком 2 роки;
- 04.10.2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду від 21.04.2011 року та остаточно визначено 4 роки позбавлення волі. 08.02.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч.3 ч. 185 КК України, та призначено покарання

за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 25.04.2016 року приблизно об 11 годині, обвинувачений ОСОБА_9 , діючи умисно, проти волі ОСОБА_10 , який є законним володільцем квартири АДРЕСА_2 , при відсутності законних підстав та відповідного дозволу володільця, через відкриті вхідні двері, застосовуючи насильство штовхнув ОСОБА_10 та незаконно проник до вказаної квартири, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_10 .
У цей же день, приблизно об 11 годині 10 хвилин, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_10 , де, діючи в умовах очевидності, з його руки вихопив належні останньому грошові кошти у сумі 1000 грн. та утримуючи їх при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 1000 грн.
06.05.2016 року приблизно о 02 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражу, де шляхом ривку металевих воріт деформував їх та проник у гараж. Підійшов до автомобілю ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а всього на загальну суму 2700 грн. Відразу після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2700 грн.
22.05.2016 року приблизно о 02 годині, знаходячись на території кооперативу «Промінь» по вул. Північна (Морозова) в м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражу № НОМЕР_2 , де шляхом пошкодження навісного замку проник до нього, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , відразу після цього, обвинувачений ОСОБА_9 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 10200 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просять апеляційний суд змінити вирок, врахувати щире каяття ОСОБА_9 , відшкодування шкоди потерпілим та вибачення перед ними, проживання з жінкою та виховання чотирьох дітей, а також бажання працювати та відшкодовувати моральну шкоду потерпілим за вчинені злочини, та призначити більш м`яке покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_13 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляції, просить вирок місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання ОСОБА_9 , прокурора, який проти задоволення скарги заперечував та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого та його адвоката задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_9 у вчинені злочинів, при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченогоОСОБА_9 вірно кваліфіковані місцевим судом зач. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ч. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покаранняОСОБА_9 , належним чином врахував обставини, передбачені законом і, зазначивши у вироку, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, раніше судимий за корисливі злочини, але визнав свою провину у скоєнні крадіжок і щиро покаявся. Приймаючи до уваги зазначені обставини, а також наявність двох обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті 186 ч.2 КК України, та застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав обвинуваченому мінімально можливе покарання і не вбачає достатніх підстав для подальшого його пом`якшення. З тих же причин, суд не вбачає підстав для призначення покарання, більш м`якого чим передбаченого законом відповідно до ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5