Справа № 459/549/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/575/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 459/549/17 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлів Радехівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 22 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22 березня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15 лютого 2017 року та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання 2 (два) роки 8 (вісім) місяців обмеження волі.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 12 вересня 2016 року о 20 год. 30 хв., перебуваючи поряд із буд. АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав з підсобного приміщення, двері якого були відчинені, велосипед марки «Ардіс» вартістю 600 грн., належний ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене йому покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що він активно співпрацював з органами досудового розслідування, вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, а тому просить пом`якшити призначене йому покарання.

На вирок суду прокурор Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати частково, в частині призначення покарання, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15 лютого 2017 року, призначивши остаточне покарання у виді 2 років 8 місяців обмеження волі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що суд допустив порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме при призначенні покарання в резолютивній частині вироку покликався на ст. 71 КК України, однак мав застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України, що є порушенням вимог ст. ст. 370, 409, 413 КПК України, а тому вирок підлягає до скасування.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора та заперечення апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оспорюються.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність призначеного судом покарання за ч.2 ст. 185 КК України ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість колегія суддів до уваги не бере як безпідставні з таких підстав.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, який у вчиненому щиро розкаявся, характеризується задовільно, свою вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, з врахуванням цих обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вірно призначив обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі, що відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, а тому вважає, що вирок суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, й підстав для його зміни чи скасування немає.

Однак вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України ухвалений з порушенням вимог закону, а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України 12 вересня 2016 року, тобто до ухвалення вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 15 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суд, визначив остаточне покарання ОСОБА_6 не за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 КК України, а за ст. 71 КК України, а саме до призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15 лютого 2017 року та остаточно визначив ОСОБА_6 покарання у виді 2 року 8 місяців обмеження волі.

В даному випадку, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд повинен був застосувати ч.4 ст. 70 КК України, на підставі якої визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 , неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

За таких обставин, апеляційні вимоги прокурора щодо ухвалення нового вироку відносно ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

Враховуючи вимоги п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок змінити, визначивши обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до абзацу третього п.2 ч.4 ст. 374 КПК України суд у резолютивній частині обвинувального вироку повинен зазначити відомості про початок строку відбування покарання.

Однак суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався, оскільки не зазначив у вироку відомості про початок строку відбування ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі.

Згідно з ч.1 ст. 58 КВК України строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 початком строку відбування покарання день прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

У решті вирок слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 22 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 22 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України скасувати.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, та покарання призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15 лютого 2017 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів 2 роки 8 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3