Справа № 131/2245/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" грудня 2016 р.

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши в м. Іллінці скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про відвід процесуального керівника, прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від проведення досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000372 від 28 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою, в якій просять відвести від проведення досудового слідства в кримінальному проваджені № 0000372 від 28 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України процесуального керівника, прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

В своїй заяві заявники вказали, що вони є потерпілими в об`єднаному кримінальному провадженні в межах вимог статті 55 КПК України, а також в якості потерпілого слідчим було визнано ОСОБА_7 , якій внаслідок ДТП заподіяно тілесні ушкодження.

15 листопада 2016 року за результатом ознайомлення представника потерпілого ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження № 0000372 від 28.10.2016 року в заявників виникли обґрунтовані сумніви в неупередженості процесуального керівника прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , які на думку заявників полягають в наступному.

Так, заявники вказують, що в період з 28 жовтня 2016 року по 15 листопада 2016 року слідчим не проведено жодної слідчої дії в межах КПК України за кримінальним провадженням в якому вони є потерпілим. На час подачі даної заяви до суду по вказаному провадженні слідчі дії не проводяться. Така бездіяльність слідчого в частині належного проведення досудового слідства в межах розумних строків (стаття 28 КПК України) прослідковується з часу первинного внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення щодо незаконного заволодіння транспортним засобом і по сьогодні.

На думку заявників, прокурор ОСОБА_5 ,в свою чергу, в межах вимог статей 36, 37 КПК України не здійснює належний нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівника, що негативно відображається на ході розслідування, в процесі якого порушуються процесуальні права потерпілих.

Скасовуючи постанову слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження в частині незаконного заволодіння транспортним засобом в межах об`єднаного кримінального провадження № 0000290 від 16.08.2016 року в якому заявники є потерпілими, процесуальний керівник прокурор ОСОБА_5 погодився із рішенням слідчого у формі постанови від 23 жовтня 2016 року в частині відмови в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про проведення слідчих дій, направлених на підтвердження протиправних дій зі сторони раніше неодноразово судимого ОСОБА_9 , який і заволодів вказаним транспортним засобом.

Заявники вважають, що прокурор погодився з рішенням слідчого про залучення в якості законного представника потерпілої від ДТП ОСОБА_7 її чоловіка ОСОБА_10 в порядку статті 59 КПК України. При цьому в матеріалах об`єднаного кримінального провадження відсутні будь які докази в частині того, що сама потерпіла визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною. Таке призвело до того, що законний представник потерпілої ОСОБА_10 незаконно набувши права участі в кримінальному провадженні став заявляти письмові клопотання, приймати участь у проведенні слідчих дій, в тому числі за місцем утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , після проведення яких останній змінив свої первинні покази.

Неодноразово, законний представник потерпілої ОСОБА_10 та дочка потерпілої ОСОБА_11 вимагали від заявників грошові кошти на лікування матері, при цьому вони обоє говорили заявникам, що відшкодування шкоди від ДТП будуть сплачувати виключно вони, оскільки з підозрюваного ОСОБА_9 , який здійснив наїзд на пішохода немає що взяти.

Крім того, заявники вказують, що як їм відомо, процесуальний керівник прокурор ОСОБА_5 не так давно працював в прокуратурі Іллінецького району разом з дочкою потерпілої від ДТП ОСОБА_11 , спеціалістом першої категорії. Між прокурором та свідком по справі ОСОБА_11 безперечно склалися відповідні відносини, які за обставин зазначених в даній заяві дають підстави виникненню сумнівів в неупередженості прокурора.

Прокурором затверджено обвинувальний акт складений слідчим у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000290 від 16.08.2016 року у вчинені ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 286 КК України. Натомість в обвинувальному акті не зазначено відомостей щодо заявників, як потерпілих по кримінальному провадженні. Розмежування кримінальних проваджень в окремі провадження, розгляд кримінального провадження по ДТП в суді першої інстанції без участі заявників, наявність обвинувального вироку в подальшому може мати для заявників негативні наслідки матеріального характеру, з огляду на цивільне законодавство України. Вказане стало підставою для звернення заявників до Липовецького районного суду з клопотанням про відкладення підготовчого судового засідання з послідуючим поданням клопотання, про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам статті 291 КПК України, порушення прав потерпілих.

Зазначені рішення та дії прокурора, який є суб`єктом відводу проведено в період відсутності другого процесуального керівника ОСОБА_12 . Сукупність рішень та дій як слідчого так і прокурора ОСОБА_5 в зазначених кримінальних провадженнях дають обгрунтовані сумніви їх неупередженості, тому заявники звернулися до суду з заявою про відвід прокурора в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою заяву підтримав, просить її задоволити.

Представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заяву підтримав, просить її задоволити з підстав, які вказані в заяві. Додатково ОСОБА_4 пояснив, що потерпілі мають сумніви в об`єктивності прокурора за яких його слід відвести від проведення досудового слідства.

Особа, якій заявлено відвід процесуальний керівник в кримінальному провадженні № 0000372 від 28 жовтня 2016 року прокурор Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 до початку судового засідання подав письмове заперечення на заяву про його відвід та в судовому засіданні пояснив, що в задоволенні заяви потерпілих він заперечує та просить в її задоволенні відмовити. Він вважає, що заява ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.77, 80 КПК України. Прокурор пояснив, що ним здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000372 від 28 жовтня 2016 року. Будь якої зацікавленості у вказаному кримінальному провадженні він не має, твердження про це заявників є надуманими та не підтверджуються будь якими доказами і не відповідають обставинам кримінального провадження.

Суд, розглянувши заяву потерпілих про відвід прокурора в кримінальному провадженні, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 3 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Так, щодо обставини, на яку посилаються заявники про те, що донька потерпілої - ОСОБА_11 працювала в прокуратурі Іллінецького району спільно з ОСОБА_5 , суд встановив, що ОСОБА_11 була звільнена з прокуратури близько року тому, після чого прокурор ОСОБА_5 з нею будь яких стосунків не підтримує, тому вказана обставина не доведена та безпідставна.

Також в судовому засіданні не доведено та не надано будь яких підтверджуючих доказів про вимагання в них грошей на лікування потерпілої ОСОБА_7 з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що в свою чергу викликало у заявників сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_5 ..

В заяві про відвід заявники вказують, що слідчим не проводяться слідчі дії, а прокурор не здійснює контролю за ходом досудового розслідування, проте конкретно не вказали, які слідчі дії не було проведено. Крім того, в ході розгляду заяви встановлено, що заявники та їх представник неодноразово подавали скарги до прокуратури Вінницької області та Генеральної прокуратури України в зв`язку з чим матеріали кримінального провадження були витребувані та тривалий час перебували на вивченні в прокуратурі Вінницької області, де знаходяться і на даний час, що унеможливлює проведення слідчих дій.

В судовому засіданні також встановлено, що прокурором скасовано постанову слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000290 від 16.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, що в свою чергу говорить про його неупередженість та вжиття ним всіх необхідних заходів для розслідування вказаного кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для відводу прокурора вказані в заяві потерпілих не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, тому в задоволені заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-77, 80, 81, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в задоволенні заяви про відвід процесуального керівника, прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від проведення досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000372 від 28 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: