Справа № 344/7486/17
Провадження № 1-кс/344/2095/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду м.Івано-Франківська клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , а саме до 16 липня 2017 року, в обгрунтування якого покликався на те, що 18 квітня 2017 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив хуліганські дії щодо ОСОБА_7 , під час яких з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ножем, який заздалегідь взяв для нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 та умисно наніс йому ним удари в ділянку живота, грудну клітку, праве плече та праве стегно, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням сигмовидної кишки, непроникаючих ножових поранень грудної клітки зліва, бокової стінки живота, правого плеча та правого стегна. Після вчинення злочину, ОСОБА_4 був затриманий на місці події працівниками поліції, а потерпілий ОСОБА_7 доставлений в Івано-Франківську ЦМКЛ.

Матеріалами клопотання зазначається, що 18 квітня 2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Зазначено, що 19 квітня 2017 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 16.06.2017 року включно. Однак закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0001515 у строк, зазначений у ч. 2 ст. 219 КПК України не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення та долучити до матеріалів провадження висновок судово-медичної експертиз потерпілого ОСОБА_7 , а також медико-криміналістичної експертиз, які мають важливе значення для подальшого судового розгляду. Окрім цього, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує, що обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що потерпілий ОСОБА_8 на протязі тривалого часу перебував на лікуванні, окрім того для проведення судово-медичної експертизи необхідно надати висновки експертів медико-криміналістичної експертизи. Для проведення медико-криміналістичних експертизи необхідно було надати одяг потерпілого та знаряддя вчинення злочину ніж, дослідження яких перебувало на виконанні інших першочергових судових експертиз. Окрім того, унеможливило проведення зазначених експертиз у двомісячний термін досудового розслідування значне навантаження експертних установ. Висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, будуть мати важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та будуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду, які мають важливе доказове значення по вказаному кримінальному провадженню в сукупності з іншими матеріалами та прийняття в подальшому законного та обґрунтованого рішення. У зв`язку із чим Івано-Франківською місцевою прокуратурою строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 18.07.2017 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи клопотання. Посилаючись на наявність передбачених у ст.177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 16.07.2017 року.

Захисники заперечили щодо задоволення клопотання, вказавши на безпідставність наведених у клопотанні ризиків, просили відмовити в його задоволенні та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисників.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працює, не одружений, раніше не судимий .

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , рапортом працівників поліції про затримання підозрюваного, протоколом огляду місця події, згідно якого виявлено та вилучено ніж із слідами речовини бурого кольору, довідкою з Івано-Франківської ЦМКЛ та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

В той же час матеріалами клопотання встановлено, що 16.06.2017 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим Івано-Франківською місцевою прокуратурою строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 18.07.2017 року.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілого.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, його репутацію, наявність постійного місця проживання.

При цьому обставини, які зазначені захисниками підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки дані обставини не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована, зокрема, у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні є тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , посягає на життя та здоров`я особи, які у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, і приходить до висновку, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 16.06.2017 року, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою до 16.07.2017 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

За таких обставин, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 16 липня 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 15 червня 2017 року.