Провадження №1-кп/748/41/17
Єдиний унікальний № 748/2376/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 30 квітня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Варва Чернігівської області, громадянина України, пенсіонера по вислузі років, працюючого охоронником 3 розряду ДСП "Чорнобильський спецкомбінат", одруженого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

29 квітня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 близько 14 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Seat Toledo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області по вул. Слобідській зі сторони автодороги Чернігів-Київ в напрямку с. Слобода, на перехресті вулиць Слобідська-Вишнева проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, не вибрав безпечної швидкості руху та не надавши дорогу велосипедисту ОСОБА_6 , яка рухалася по вул.. Вишневій справа наліво відносно напрямку руху його автомобіля, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 554 від 16 червня 2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом потиличної кістки, що переходить на основу черепа, забоєм головного мозку, правобічною післятравматичною сенсоневральною втратою слуху третього ступеню та саден м`яких тканин тулуба, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги Правил Дорожнього Руху України: пункт 2.3 б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, пункт 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, пункт 16.12, згідно якого на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, що стало причиною та умовою виникнення дорожньо- транспортної події та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у межах пред`явленого обвинувачення не визнав, зазначивши, що 29 квітня 2016 року близько 14.00 год. він рухався з м. Чернігова в напрямку с. Слобода Чернігівського району Чернігівської області. В с. Іванівка під`їжджав до перехрестя по правому краю проїжджої частини зі швидкість 50-40 км/год, справа був суцільний паркан, на перехресті з вулиці справа виїхала велосипедистка, він не застосовуючи гальмування, повернув різко вліво на зустрічну смугу, потерпіла вивернула руль велосипеда вправо, велосипед в`їхав у праве крило автомобіля, потерпіла бедром ударилась у крило автомобіля, її підкинуло на лобове скло справа і вона, мабуть втративши свідомість, упала на асфальт та ударилась головою об асфальт. Зазначив, що після зіткнення проїхав 2,5 3 метри вліво, став ближче до лівого узбіччя. Сигналів перед зіткненням не подавав, автомобіль обладнаний системою ОБС. Він, вийшовши з автомобіля, викликав поліцію, потерпіла лежала справа від автомобіля на асфальті, потім почала підніматись, її відвели на узбіччя, пізніше забрала карета швидкої допомоги. Через годину - півтори приїхали слідчі та працівники ДАІ, які проводили огляд та вимірювання у його присутності, записали дані в протокол, потім його повезли на освідування. Зазначив, що даним перехрестям він їхав не вперше, до аварії на перехресті дорожніх знаків не було, пізніше встановили знак, для дороги, по якій рухалась потерпіла « Надай дорогу». На його думку у цій ситуації він вчинив правильно, змінивши напрямок руху вліво. Зазначив, що за порадою адвоката добровільно відшкодовує частинами моральну шкоду потерпілій, на момент розгляду справи ним відшкодовано 12 200 грн. моральної шкоди.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим в обсязі пред`явленого обвинувачення, його вина повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні скупністю досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що 29 квітня 2016 року о 14 год. їхала велосипедом по вул. Вишневій, яку перетинала вулиця Слобідська, коли під`їхала до перехрестя побачила автомобіль, який рухався в напрямку с. Слобода, вона звернула вправо та поїхала по краю дороги з тим, щоб автомобіль її об`їхав. Автомобіль рухався за нею, удар прийшовся їй у лівій бік, потерпіла упала на автомобіль, далі не пам`ятає. Зазначила, що велосипед був в ісправному стані, гальма працювали. Цивільний позов підтримала частково, зменшила суму моральної шкоди на 12 200 грн., сплачених добровільно обвинуваченим, в іншій частині позов підтримала, пояснила, що матеріальна шкода складається з витрат, понесених нею на придбання медичних препаратів у період лікування у нейрохірургічному відділенні Чернігівської обласної лікарні з 24 квітня по 16 травня 2016 року та у нейрохірургічному відділенні Чернігівської районної лікарні з 17 травня по 17 серпня 2016 року. На даний час її турбують головні болі, головокружіння, погана пам`ять, обмежена працювати, у зв`язку з чим немає фінансових коштів, не може в достатній мірі забезпечувати дитину.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що у той день працював у своєму дворі по господарству, на вулиці почув глухий удар, вийшовши на вулицю, побачив, що на асфальті ближче до середини, справа по відношенню до автомобіля, лежала потерпіла, автомобіль стояв зліва на асфальті при узбіччі, було вм`яте праве крило, на асфальті була калюжа крові. Його дружина викликала швидку, потерпілу підвели, посадили на стілець, її забрала швидка допомога. Водій вийшов з автомобіля, розмовляв по телефону. Це перехрестя не регульоване, до моменту аварії дорожніх знаків установлено не було, установили їх приблизно через неділю після пригоди. З якою швидкістю рухались транспортні засоби та як були розташовані при цьому на проїжджій частині, у якому місці сталось зіткнення він не бачив і слідчому не зазначав, це визначалось шляхом вимірювання, коли заміряли відстань, видимість потерпілої з автомобіля. Протокол проведення слідчого експерименту він підписував, все було записано вірно, так як проводилась ця дія. По звуку автомобіля він визначив, що їхав він зі швидкістю близько 40 км/год.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що 29 квітня 2016 року була у будинку, забіг чоловік та повідомив про аварію, вона впізнала потерпілу, викликала швидку. Коли свідок вийшла на вулицю, потерпіла лежала без свідомості біля автомобіля на асфальті, обвинувачений вийшов з автомобіля, який стояв зліва на узбіччі біля сусідського двору, викликав поліцію. При свідку фіксувався огляд місця події, колесо від велосипеда лежало в одній стороні, рама в іншій, сумка потерпілої біля калітки, автомобіль був пом`ятий з правої сторони. Дорожні знаки встановили десь через тиждень після події. Протокол огляду читала особисто, все було записано так, як і проводилась слідча дія. При проведенні слідчого експерименту заміряли, як рухався автомобіль, як рухався велосипед, цей протокол свідок також читала, все було записано у ньому вірно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, крім показів потерпілої та свідків, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами :

Даними протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 29 квітня 2016 року, в ході якого оглянута ділянка дороги в с. Іванівка Чернігівського району та області вул. Слобідська, 1, де сталось зіткнення, та встановлено, що автомобіль «Seat Toledo» розташований на зустрічній смузі руху по вул.. Слобідській в напрямку с. Слобода. На місці події сліди кочіння, ковзання, занесення, гальмування відсутні, на проїзній частині наявні сліди крові. Транспортні засоби вилучені з місця події та направлені до Чернігівського РВ поліції. До протоколу огляду приєднано схему дорожньо- транспортної пригоди, на якій зафіксовано розташування автомобіля «Seat Toledo» та частин велосипеда після дорожньо- транспортної пригоди, пляма крові ( а.с. 61-67)

Розташування транспортних засобів після дорожньо- транспортної пригоди, зафіксовані у зазначеному протоколі відповідають показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та самого обвинуваченого у судовому засіданні.

Оглядом транспортного засобу від 29 квітня 2016 року велосипеда Мінськ встановлено, що у ньому відірване та деформоване переднє колесо, деформована рама та передній щиток, стан гальмівної системи не перевірявся.( а.с. 69-70)

Оглядом транспортного засобу автомобіля «Seat Toledo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 29 квітня 2016 року встановлено, що в автомобілі дефоровано переднє праве крило, дах, передній капот, розбитий передній правий покажчик повороту, пошкоджено лакофарбове покриття переднього бампера, передньої правої дверці, розбите лобове скло, пошкоджений блок керування люка, зламане кріплення передньої решітки радіатора, потертості правої передньої реснички фари, пошкоджено праве дзеркало заднього виду ( а.с. 71- 72)

За висновком судової транспортно- трасологічної експертизи № 210 від 26 травня 2016 року, яка проводилась за участі ообвинуваченого (а.с.78), у ході якої транспортні засоби були оглянуті на території майданчика тимчасово затриманого транспорту Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області та встановлено, що пошкодження на автомобілі розташовані на його правій передній частині, розташуванням слідів взаємодії встановлено, що напрямок деформуючого зусилля під час первісного контактування був направлений до переднього правого бокового габариту автомобіля та був спрямований за напрямком спереду назад, та дещо справа наліво, пошкодження на велосипеді розташовані на його передній частині, велосипед має сліди пошкодження ударно- механічного аварійного характеру, розташовані у лівій боковій частині, напрямок деформуючого зусилля під час первісного контактування був направлений до лівої сторони рами велосипеда на відстані близько 105-123 см. від заднього габариту велосипеда та був спрямований зліва направо та ззаду наперед. Первинний контакт відбувся між переднім правим габаритним кутом автомобіля Сеат (правий габаритний кут переднього бамперу автомобіля Сеат ) з лівою стороною рами велосипеду на відстані близько 105 см - 123 см від заднього габариту велосипеду. Під час зіткнення транспортних засобів кут між повздовжньою віссю автомобіля Сеат та площині паралельній рамі велосипеда дорівнював близько 50+5 градусів при цьому кут між повздовжньою віссю автомобіля Сеат площиною обертання переднього колеса велосипеда дорівнював близько 85+5 градусів. Відповідно кут між площиною обертання переднього колеса велосипеда та площиною, що паралельна рамі велосипеду дорівнював близько 35+5 градусів ( а.с. 77- 86)

За висновком судово-медичної експертизи № 554 від 03 червня 2016 року у гр. ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом потиличної кістки, що переходить на основу черепа, забоєм головного мозку, правобічною післятравматичною сенсоневральною втратою слуху 3 ст. та саден м`яких тканин тулубу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок контактування з тупими твердими предметами і по давності утворення можуть відповідати даті 29 квітня 2016 року. При лабораторному дослідженні алкоголь в крові, взятої 29 квітня 2016 року у ОСОБА_6 при надходженні її до Чернігівської обласної лікарні - відсутній (а.с.89-90).

Згідно довідки № 08-14/1094 від 15 грудня 2016 року ДП "Чернігівський облавтодор" обслуговує автодорогу місцевого значення О252130 Іванівка-Слобода-Вікторівка, на км 0+25 якої в с. Іванівка перехрестя вулиць Слобідська та Вишнева є рівнозначним ( а.с. 68)

Відповідно до п.1.10 Загальних положень Правил дорожнього руху України велосипед є транспортним засобом, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Даними протоколу слідчого експерименту від 26 серпня 2016 року за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого він зазначив, що 29 квітня 2016 року він в обідній час знаходився на подвір"ї свого господарства і бачив як по вул. Вишневій в напрямку вул. Слобідська їхала на велосипеді в спокійному стані ОСОБА_13 , в цей час по вул. Слобідській зі сторони а/д Київ-Чернігів-Н.Яриловичі їхав легковий автомобіль зеленого кольору зі швидкістю 40 км/год., коли ОСОБА_13 виїхала на вул. Слобідську автомобіль здійснив на неї наїзд, при цьому не застосовував гальмування, в останній момент перед зіткненням велосипедист почала зміщуватись управо. Також указав місце контакту на відстані 2,9 м. від правого краю вниз по вул. Слобідській та повздовжньо на відстані 0,7 м. від лівого краю вул.. Вишнева. Свідок розташував велосипедиста на проїжджій частині та вказав темп руху, при якому велосипедист рухався до моменту зіткнення.експериментальним шляхом було встановлено, що відстань довжиною 10 м. статист долає за т.1 -56 с., т.2 55с., т.3 54 с. Свідок вказав як рухався автомобіль перед ДТП відносно елементів дороги, розташував автомобіль таким чином, що відстань від осі до правих коліс до правого краю вулиці складає 1 м, вказав, що автомобіль рухався зі швидкістю 40 км/год. Згідно методики автомобіль та велосипед розташовано у положеннях, де вони знаходились за 4 секунди до контакту, зближення між ними по траєкторії їх руху з урахуванням швидкості їх руху було встановлено, що конкретна видимість велосипедиста настає на відстані 5,4 м., а автомобіль віддалений від місця контакту на 33,3 м. ( а.с. 91-93)

За вихідними даними, встановленими в ході проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 була проведені експертиза обставин та механізму ДТП, за висновком якої № 418 від 02 вересня 206 року в умовах місця події вказаних в постанові водій автомобіля Сеат мав технічну можливість, з моменту виникнення небезпеки для його руху, уникнути зіткнення з велосипедом шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування з зупинкою до місця первинного контакту, тобто шляхом виконання вимог п. 16.12 (з урахуванням визначення терміну "дати дорогу" п.1.10). В умовах місця події водій автомобіля Сеат повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п. 16.12 (з урахуванням визначення терміну "дати дорогу" п.1.10). В умовах місця події водій велосипеда повинна була діяти у відповідності до вимог розділу 6 "Вимоги до велосипедистів", а також вимог п. 11.14 ПДР України. В порядку ст. 69 КПК України експерт інформує, що в умовах місця події між діями водія автомобіля Сеат, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п. 16.12 (з урахуванням визначення терміну "дати дорогу" п.1.10) ПДРУ та подією виникнення даної ДТП, вбачається наявність причинного зв"язку.( а.с. 98-100)

Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
З цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так й ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожного доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності і достатності.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів суд повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити висновок експерта. Висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими доказами, і як і всі вони, має бути оцінений судом за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи.
Таким чином, приймаючи до уваги, що дослідженні докази та покази свідка ОСОБА_10 суд сприймав безпосередньо, свідок ОСОБА_10 , за присутності якого судом досліджувався та зачитувався протокол слідчого експерименту за його участі, у судовому засіданні не заперечував, що заміри встановлені слідчим експериментом є вірними та відповідають дійсності, крім того, у судовому засіданні свідок оглянув зазначений протокол та підтвердив, що у ньому стоять його підписи.

Свідчення цього свідка, як у судовому засіданні, так і на слідчому експерименті не суперечать дослідженим судом матеріалам справи, його покази щодо швидкості руху автомобіля близько 40 км/год., що автомобіль перед зіткненням не гальмував, узгоджуються з показами обвинуваченого, дані надані ним під час слідчого експерименту не суперечать характеру пошкоджень на транспортних засобах, за висновком транспортно- трасологічної експертизи ( а.с. 77-86) велосипед виїхав на проїжджу частину на більшу частину своєї довжини, контакт стався ззаду наперед під кутом 54 градуси.

За показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перед судовим засіданням до них приходили невідомі особи з обвинуваченим, з якими була розмова з приводу правдивих показів у судовому засіданні, а також вбачаючи на вік свідка, суд вважає, що під погрозами свідок ОСОБА_10 міг дещо змінити свої покази у судовому засіданні.

Таким чином, підстав для визнання недопустими доказами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 , та проведеної на отриманих у результаті його даних висновку експертизи обставин та механізму дорожньо- транспортної пригоди, суд не вбачає. Зазначені докази зібрані у відповідності до вимог КПК України, сумнівів у їх достовірності у суду не має.
За таких обставин висновок експертизи обставин та механізму ДТП є обґрунтованим. Встановивши при проведенні експертизи відомості, які мають значення для кримінального провадження, експерт, як того вимагає положення ч.3 ст. 102 КПК України має зазначити у своєму висновку. Про що в даному випадку і інформує експерт, що в умовах місця події викладених у постанові, з технічної точки зору, між діями водія автомобіля Сеат, у яких вбачається невідповідність технічним вимогам п.16.12 ( з урахуванням визначення терміну « дати дорогу» п.1.10 Правилдорожнього руху України) та подією виникнення даної ДТП вбачається наявність причинного зв`язку.

На основі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого, який даним перехрестям користувався в якості водія не вперше, знав про відсутність на ньому будь-яких знаків дорожнього руху, у сприятливих погодніх умовах, покриття сухе, опадів не було, будь-які інші перешкоди на дорозі відсутні, у порушення вимог Правил дорожнього руху України не надав перевагу у русі велосипедисту, яка рухалась справа перпендикулярно руху його автомобіля з рівнозначної дороги. Таким чином суд вважає доведеним, що порушення обвинуваченим п. 2.3 б), 12.1, 16.12 Правил дорожнього руху обвинуваченим знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків - заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.

Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_14 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , таким чином дії обвинуваченого органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.20 Постанови ПВСУ « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» № 14 від 23 грудня 2005 року при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб ( пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" судам треба мати на увазі, що наведений у ч.1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті( наприклад, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання має бути вмотивоване у вироку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, вік, наявність інвалідності ІІІ гр., наявність дружини пенсійного віку, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілій( за позиції невизнання вини), відсутність обставин, що обтяжують його покарання, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до наслідків, поведінку після злочину. За місцем роботи обвинувачений характеризується виключно позитивно, є інвалідом ІІІ групи, син бере участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, за яких обвинувачений вчинив злочин, добровільне частинами відшкодування шкоди потерпілій, суд вважає, що покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обговорюючи питання про призначення альтернативного додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, його поведінку після скоєння злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій, наявність інвалідності, у зв`язку з чим він автомобіль використовує для пересування, вчинення злочину тверезим, позицію потерпілої сторони та вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 8 206 грн.72 коп. та моральної шкоди на суму 20 000 грн., яка зменшена потерпілою у судовому засідання до 7 800 грн. коп. у зв`язку з частковим відшкодуванням моральної шкоди обвинуваченим

З полісу № АІ/ 9339418 ( а.с. 114) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_14 застрахована в АТ " Просто - страхування". Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу. Строк дії полісу з 23 лютого 2016 року по 22 лютого 2017 року.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Потерпілою у кримінальному провадженні не було заявлено клопотань про залучення до участі у справі страховика АТ " Просто - страхування" у якості цивільного відповідача, як передбачено ст. 62 КПК України, який і повинен в силу закону у даному випадку нести цивільну відповідальність перед потерпілою. Без вирішення цього питання суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов потерпілої, зокрема у частині, що не охоплюється відповідальністю страховика. За таких обставин суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов по суті.

На підставі викладеного позов потерпілої ОСОБА_6 слід залишити без розгляду з наданням їм можливості звернутись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства, як це передбачено ч. 7 ст. 128 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за залучення експертів для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1 055 грн. 22 коп., експертизи обставин та механізму ДТП у сумі 703 грн. 68 коп., а всього 1 758 грн. 90 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Seat Toledo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 слід повернути власнику ОСОБА_4 , велосипед марки Мінськ зеленого кольору слід повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 органом досудового слідства не обирався, суд з урахуванням особи винного не вважає за необхідне обирати такий захід до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши їй можливість звернутись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1 758 грн. 90 коп.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Seat Toledo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 , велосипед марки "Мінськ" повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1