ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ; розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003594 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Теміртау Карагандинської області Казахстану, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не одруженого, засудженого: 18.09.2014 Святошинським районним судом м. Києва за статтями 15 ч. 2, 186 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян;

- 01.12.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за статтями 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 09.04.2015 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу на суму 850 грн.;

- 09.06.2015 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за статтями 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 72 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі та штрафу на суму 850 грн.; непрацюючого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14.09.2014 приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись по бул. Вернадського, 79 в м. Києві, в приміщенні магазину «Велика Кишеня Експрес», намагався повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Фудмаркет» на суму 193 грн. 14 коп., однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, ОСОБА_4 14.09.2014 приблизно о 22 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні супермаркету «Велика Кишеня Експрес» по бул. Вернадського, 79 в м. Києві, вирішив таємно викрасти з даного супермаркету товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 14.09.2014 приблизно о 22 год. 25 хв., проходячи вздовж торгівельних полиць та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збашачення, непомітно взяв з полиць супермаркету:

- шоколад Світоч - 5 шт., вартістю 14 грн. 35 коп. за 1 шт., на загальну суму 71 грн. 75 коп.;

- шоколад Амур - 5 шт., вартістю 12 грн. 99 коп. за 1 шт., на загальну суму 64 грн. 95 коп.;

- шоколад Рошен - 4 шт., вартістю 14 грн. 35 коп. за 1 шт., на загальну суму 56 грн. 44 коп.; а всього викраденого майна на суму 193 грн. 14 коп., який належить ТОВ Фудмаркет, сховавши його в свою чорну сумку, яка знаходилась при ньому.

Не оплативши викрадений товар ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідниими для доведення злочину до кінця, пройшовши каси супермаркету Велика Кишеня Експрес, який належить ТОВ Фудмаркет, направився на вихід з торгівельного залу, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки проходячи повз лінію кас з неоплаченим товаром, його було викрито співробітниками охорони супермаркету разом з викраденим майном.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 14.09.2014 приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись по бул. Вернадського, 79 в м. Києві, в приміщенні магазину «Велика Кишеня Експрес», намагався таємно викрасти шоколадки на загальну суму 193 грн. 14 коп., поклавши їх в сумку, однак не довів свої дії, оскільки був затриманий працівниками охорони даного супермаркету, і викрадене майно в подальшому у нього було вилучено.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведена, а тому його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами статтями 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо; суд також приймає до уваги кількість, вартість, найменування викраденого.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжували покарання ОСОБА_4 , не виявлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, зважаючи на те, що злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за який він засуджується в даному кримінальному провадженні вчинено ним 14.09.2014, тобто до постановлення вироку Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 09.06.2015 за злочин, який він вчинив 05.11.2014 та пізніше за іншими епізодами, і за який він був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі та штрафу на суму 850 грн., суд вважає, що остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. На підставі ст. 72 ч. 3 КК України штраф за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2015 підлягає окремому виконанню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2015, згідно якого ОСОБА_4 був засуджений за 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 72 КК України на строк 3 роки 9 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

На підставі ст. 72 ч. 3 КК України покарання ОСОБА_4 у виді штрафу на суму 850 грн. за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2015 підлягає окремому виконанню.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 15.03.2017.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього увяз`нення з 30.03.2015 по 15.03.2017.

Речові докази по справі:

- шоколад Світоч - 5 шт., вартістю 14 грн. 35 коп. за 1 шт., на загальну суму 71 грн. 75 коп.;

- шоколад Амур - 5 шт., вартістю 12 грн. 99 коп. за 1 шт., на загальну суму 64 грн. 95 коп.;

- шоколад Рошен - 4 шт., вартістю 14 грн. 35 коп. за 1 шт., на загальну суму 56 грн. 44 коп.; а всього викраденого майна на суму 193 грн. 14 коп., які належить ТОВ Фудмаркет.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: