Справа № 466/578/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/743/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

встановила:
ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 р. відмовлено у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що незважаючи на відбуття засудженим ОСОБА_7 1/2 строку покарання, останній не надав достатніх доказів для висновку, що він став на шлях виправлення.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В обгрунтування вказує, що оскаржуване нею рішення є незаконним та необґрунтованим, суд дійшов до висновку що вирішення долі засудженого поверхнево та однобічно, з порушенням строків, встановлених ч. 3 ст.539 КПК України, а також враховуючи ті обставини, що в ухвалі суду ніяк не відображено і не вирішено її клопотання про зняття з ОСОБА_7 накладеного дисциплінарного стягнення, суд не дослідив та не відобразив в ухвалі доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов відбуття покарання. Зазначає, що строків оскарження засудженим стягнення КВК не передбачено.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора щодо залишення ухвали суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, встановлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного судом.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в даному конкретному випадку немає усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни засудженому ОСОБА_7 покарання більш м`яким, оскільки засуджений відбув 1/2 строку покарання, відбуває покарання за ст.ст. 185 ч. З, 128, 71, 72 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Як вбачається з характеристики та довідки на засудженого, такий за час, відбування покарання допустив 3 порушення режиму утримання і був притягнений до відповідальності у вигляді доган, до роботи на виробництві не залучався у зв`язку з скороченням обсягів виробництва, ініціативи не проявляв, не заохочувався. З довідки від 10.04.17 р. вбачається, що на засудженого ОСОБА_7 26.01.17 р. накладено ще одне стягнення за вилучений мобільний телефон.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу, жодних підстав передбачених ч. 1 зазначеної статті апелянтом не наведено та колегією суддів, під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Щодо покликань в апеляційній скарзі про не вирішення судом першої інстанції клопотання захисту про зняття з ОСОБА_7 накладеного дисциплінарного стягнення, то зазначена вимога не підлягає до задоволення, оскільки під час розгляду клопотання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт зазначене клопотання про зняття накладеного дисциплінарного стягнення не підлягає розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому відмовляє захиснику ОСОБА_6 в задоволенні її апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4