печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.08.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 03.03.2016, за фактом можливого вчинення окремими працівниками СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області та прокурором Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області злочинів під час розслідування кримінального провадженні № 000075, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

17.10.2016 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.08.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 03.03.2016, за фактом можливого вчинення окремими працівниками СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області та прокурором Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області злочинів під час розслідування кримінального провадженні № 000075, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали доводи та вимоги скарги.

Слідчий прокуратури Київської області ОСОБА_5 заперечувала доводи скарги, вважаючи її безпідставною, а саму постанову законною і обгрунтованою.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Київської області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень окремими працівниками СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області та прокурором Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області злочинів під час розслідування кримінального провадженні № 000075, фактично посилаючись на фальсифікацію останніми матеріалів даного кримінального провадження зі штучним створенням доказів обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

За вказаним фактом СВ слідчого управління прокуратури м. Києва здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 03.03.2016 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, яке оскаржуваною постановою закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що під час досудового розслідування було допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , досліджено письмові докази у справі, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доводи скарги про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування.

Вивчивши по доводам скарги матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі, а відтак посилання заявника на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Аналізуючи дані досудового розслідування, слідчий суддя, з огляду на конструкцію диспозицій ст. 365, 364, 367 КК України, згідно яких кримінальна відповідальність за вказаними нормами можлива виключно у випадку спричинення матеріальної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, з урахуванням інституту соціальної пільги, вважає доцільним зазначити, що описані заявником обставини щодо неналежного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000075 у будь-якому випадку не вказують на наявність складу злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України.

У випадку незгоди з процесуальними рішення слідчого або вважаючи наявною з його сторони бездіяльність щодо не вчинення певних процесуальних та слідчих дій, заявник наділений правом звернутися до слідчого судді суду за місцем проведення досудового розслідування з відповідною скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000075 від 10.01.2013 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вироком Білоцерківського районного суду м. Києва від 25.11.2014 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.03.2015 вищевказаний вирок скасовано з поверненням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Направлення прокурором обвинувального акту до суду для розгляду по суті є формою завершення досудового розслідування і само по собі не вказує на наявність в діях посадових осіб, які здійснювали досудове розслідування в кримінальному провадженні, ознак складу службового злочину.

Звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів за своїм змістом зводиться до оспорювання допустимості та достовірності зібраних в кримінальному провадженні доказів, оцінка чого є виключною прерогативою правозастосовних органів, проте остаточне рішення в кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 191 КК України наразі не прийнято.

Отже, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Доводи ОСОБА_3 про те, що всупереч його зверненню досудове розслідування не здійснювалось за ст.ст. 366, 367, 364, 372 КК України не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови. По-перше, орган досудового розслідування не позбавлений можливості надати власну правову оцінку описаним заявником обставинам, а по-друге, відомості за ст.ст. 366, 367, 364, 372 КК України до ЄРДР не вносились, а зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України ОСОБА_3 до слідчого судді не звертався.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.08.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 03.03.2016, за фактом можливого вчинення окремими працівниками СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області та прокурором Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області злочинів під час розслідування кримінального провадженні № 000075, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1