н/п 1-кс/766/8215/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2017 м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.
Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом прокуратури Херсонської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000781 від 28.03.2017, за заявою ОСОБА_4 щодо грубого порушення законодавства про працю з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 27.06.2013 року в порядку переведення була призначена на посаду завідувача сектору обслуговування податків ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 06.02.2014 року наказом №11-о переведена на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .
19.01.2015 р. головою комісії з реорганізації ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято наказ № 3-о про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку переведення до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України.
Наказом від 20.01.2015 № 6-о ОСОБА_4 призначено на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку переведення з 20.01.2015 р. на період відпустки по догляду за дитиною.
04.11.2015 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено наказ № 88-о про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб у зв`язку із виходом з відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5 згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України - закінчення строку трудового договору.
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.01.2016 року (справа № 821/3669/15-а), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року, ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника управління з 05.11.2015 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.
На підставі вказаного судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 наказом від 01 лютого 2016 року № 9-о поновила ОСОБА_4 на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Поновившись на роботі, ОСОБА_4 вирішила скористатися своїм правом на щорічну основну та додаткову відпустки, про що 1 лютого 2016 року подала відповідну заяву.
ІНФОРМАЦІЯ_2 було відмовлено в наданні відпустки, з посиланням на те, що станом на 4 листопада 2015 року ОСОБА_4 вже отримала відповідні компенсаційні виплати за ті невикористані дні відпочинку, про надання яких просила.
2 березня 2016 року ОСОБА_4 подано заяву про надання частини щорічної відпустки в кількості 10 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року, наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 2 березня 2016 року № 26-в надано останній частину основної щорічної відпустки тривалістю 10 календарних з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2016 № 33-о ОСОБА_4 звільнено з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 14.03.2016 р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, із виплатою компенсації за невикористану основну щорічну відпустку у кількості 11 календарних днів за період роботи 13.03.2016 - 28.07.2016.
У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 із позовом, просила: визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання їй невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 13 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року та щорічної основної і додаткової відпусток тривалістю 35 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року згідно поданих заяв; скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про звільнення" від 14 березня 2016 року № 33-о; поновити її на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15 березня 2016 року; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 березня 2016 року по день прийняття судового рішення.
Херсонський окружний адміністративний суд (постанова ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.05.2016 року (справа № 821/500/16-а) відмовив в задоволенні вимог позивача в частині зобов`язання надати ОСОБА_4 частину невикористаної основної щорічної відпустки в кількості 13 календарних днів за період роботи з 01.08.2014 р. по 31.07.2015 р., основну щорічну відпустку в кількості 20 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку державного службовця в кількості 15 календарних днів за період роботи з 01.08.2015 р. по 31.07.2016, посилаючись на те, що право на зазначені вище дні відпочинку використане позивачем в повному обсязі шляхом отримання відповідних компенсаційних виплат. Постанова суду була залишена в силі Одеським апеляційним адміністративним судом ухвалою від 07.07.2016.
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.05.2016 року (справа № 821/500/16-а) ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.03.2016 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.03.2016 по 11.05.2016 у сумі 5226 грн.
Вищий адміністративний суд в постанові від 07.03.2017 року дійшов до висновку про правомірність вимог ОСОБА_4 в частині зобов`язання надати їй відпустки в натурі. Постанову ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року ВАСУ змінив, скасувавши в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалив в цій частині нове судове рішення, зобов`язавши ІНФОРМАЦІЯ_7 надати ОСОБА_4 невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 13 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року, щорічну основну відпустку тривалістю 20 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку державного службовця тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року.
У постанові ВАСУ від 07.03.2017 зазначено, що на момент першого звільнення ОСОБА_4 (станом на 4 листопада 2015 року), їй було виплачено компенсацію: за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 1 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року тривалістю 13 календарних днів; за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 1 серпня 2015 року по 5 листопада 2015 року тривалістю 8 календарних днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку державного службовця за період роботи з 1 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року тривалістю 15 календарних днів, в загальній сумі 3984,48 грн. ОСОБА_4 не заперечувала факт отримання у листопаді 2015 року зазначених компенсацій у сумі 3984,48 грн. разом з тим касаційний суд вказав, що "виплата роботодавцем грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустки при незаконному звільненні з роботи не може позбавити гарантованого права на відпочинок поновленого на роботі працівника, який виявив бажання скористатися цим правом. При цьому, грошова компенсація за невикористану щорічну основну та додаткову відпустки, отримана працівником внаслідок незаконного звільнення з роботи, при реалізації ним права на відпочинок при поновленні на роботі поверненню не підлягає. Крім цього, незаконно звільнений працівник, який був поновлений на роботі після затвердження власником або уповноваженим ним органом графіку про черговість надання відпусток, не може бути позбавлений права на відпочинок через відсутність в цьому графіку відомостей щодо його відпустки".
Херсонським окружним адміністративним судом 23.03.2017 видано виконавчий лист про примусове виконання постанови ВАСУ від 07.03.2017 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_7 надати ОСОБА_4 невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 13 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року, щорічну основну відпустку тривалістю 20 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку державного службовця тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року, строк пред`явлення виконавчого листа три роки до 08.03.2020 р.
10.05.2017 головним державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_8 було відкрито виконавче провадження по виконанню даного виконавчого листа ( ВП № 53890142).
Новокаховська ОДПІ листом від 16.03.2017 звернулась до ВАСУ із заявою про роз`яснення судового рішення, в якому просить роз`яснити постанову ВАСУ від 07.03.2017 по справі № 821/500/16, оскільки на час постановлення даного судового рішення ОСОБА_4 була вже звільнена наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.07.2016 № 92-о за п. 4 ст. 40 КЗпП Украни (за прогули без поважних причин), наказ про звільнення оскаржений не був.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.06.2017 у справі № 821/500/16-а, заяву ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_9 про зміну способу виконання постанови ВАСУ від 07.03.2016 в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплати ОСОБА_4 компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 13 календарних днів за період роботи з 01.08.2014 по 31.07.2015, щорічну основну відпустку тривалістю 20 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку державного службовця тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 01.08.2015 по 31.07.2016, залишено без задоволення.
Заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення виконання постанови ВАСУ від 07.03.2016 задоволено, відстрочено до прийняття ВАСУ ухвали за заявою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.03.2017 про роз`яснення судового рішення.
Крім того, 11.05.2016 року наказом ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника управління доходів і зборів ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.05.2016 року ОСОБА_4 подала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання частини щорічної основної відпуски з 16.05.2016 року в кількості 48 днів за періоди зазначені в заяві.
13.05.2016 року ОСОБА_4 подає доповідну записку про неналежне забезпечення її робочого місця, просить вжити заходів до внесення змін в штатний розпис шляхом введення раніше скороченої посади, на яку вона поновлена рішенням суду, та видати наказ про надання відпуски по заяві від 11.05.2016 року.
13.05.2016 року позивач подає керівнику заяву про надання відпуски без збереження заробітної плати з 17.05.2016 року по 20.05.2016 року, оскільки не розглядається її заява від 11.05.2016 року щодо відпуски в кількості 48 днів (т.1 а.с.90).
Відповідно до наказу від 16.05.2016 року № 55-в ОСОБА_4 надано відпуску без збереження заробітної плати з 17.05.2016 року по 20.05.2016 року включно відповідно до поданої заяви.
З 24.05.2016 року по 27.05.2016 року ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні, що підтверджується листом непрацездатності.
01.06.2016 року ОСОБА_4 подала заяву про звільнення із займаної посади з 01.06.2016 року згідно із ч.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з неможливістю продовжити роботу через постійне невиконання умов колективного договору.
01.06.2016 року заява розглянута начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 і в цей же день надано відповідь про незгоду на її звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України та запропоновано звільнитись за угодою сторін чи за власним бажанням. ОСОБА_4 відмовилась отримати зазначену відповідь, про що складено акт.
ОСОБА_4 після поновлення на роботі 11.05.2016 року працювала по 31.05.2016 року. Із них 4 дні була у відпустці та чотири дні - на лікарняному. Всього відпрацьовано на робочому місці 7 днів. Після подачі заяви про звільнення, на роботу не виходила, в тому числі і з підстав непрацездатності.
Наказом Новокаховської ОДПІ № 22-о від 28.07.2016 ОСОБА_4 звільнено згідно з п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин.
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.09.2016, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позовних вимог, зокрема, щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_4 за ч.3 ст.38 КЗпП України згідно поданої заяви від 01.06.2016 вх.№ 6486/10.
Під час досудового розслідування, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження, перевірки показів потерпілої ОСОБА_4 щодо порушення її прав на працю з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення завірених копій наступних документів:
- заяви щодо прийняття на роботу, на переведення, на звільнення від ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- подання, накази ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття на роботу, про переведення, про звільнення ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- накази ІНФОРМАЦІЯ_2 про заохочення, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- документи та інформація, що підтверджують прогули ОСОБА_4 з 01.06.2016 по 28.07.2016;
- трудові договори ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- колективні договори ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- трудової книжки ОСОБА_4 ;
- наказів про призначення та посадових інструкцій керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 за період з 01.01.2012 по даний час;
- штатні розписи, звіти про укомплектованість та інші документи щодо штатної чисельності ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- посадові інструкції ОСОБА_4 , положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 , положення про управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- завірені копії документів щодо надання/відмови у наданні ОСОБА_4 відпусток за період її роботи в ІНФОРМАЦІЯ_12 (заяви, накази, тощо);
- документів щодо здійснення компенсаційних виплат ОСОБА_4 за невикористані відпустки за період роботи останньої в ІНФОРМАЦІЯ_12 ;
- інших документів щодо трудових відносин між ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_13 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року.
Зазначені документи містять відомості, що становлять конфіденційну інформацію та відповідно до п.4 ч.1 ст.162 КПК України відносяться до охоронюваної законом таємниці.
Відомості, що містяться у зазначених документах могли зберегти на собі сліди злочину і можуть бути використані як докази, направленні на встановлення події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню згідно ст.91 КПК України), в тому числі й мотиву, мети й остаточної кваліфікації кримінального правопорушення, розміру завданих злочином матеріальних та моральних збитків, та які у подальшому будуть використані як докази для прийняття обґрунтованого та законного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Необхідність надання тимчасового доступу до вказаних документів обґрунтовується необхідністю проведення їх огляду.
Відповідно до ст. 99 КПК України, наявні в документах відомості, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.
В інший спосіб довести обставини, які передбачається встановити за допомогою вказаних документів та мають значення для кримінального провадження не можливо.
Ураховуючи викладене, іншими способами, без отримання тимчасового доступу до зазначених документів, довести вину або невинуватість посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, неможливо.
В судовому засіданні слідчий подане ним клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно приписів ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком речей і документів доступ до яких заборонено (ст. 161 КПК України). Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч.5, ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, доведе неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; нададуть можливість використати як докази відомості, що містяться в цих речах і документах.

Слідчим суддею встановлено, що зазначені в клопотанні обставини та надані до нього докази дають достатньо підстав вважати, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та нададуть можливість використати як докази відомості, що містяться в цих речах і документах, тому необхідно надати до них доступ та їх вилучення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 159, ч.1 ст. 160, п.2 та п.3 ч.5, ч.6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати старшим слідчому слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000781 дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення завірених копій наступних документів:
- заяви щодо прийняття на роботу, на переведення, на звільнення від ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- подання, накази ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття на роботу, про переведення, про звільнення ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- накази ІНФОРМАЦІЯ_2 про заохочення, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- документи та інформація, що підтверджують прогули ОСОБА_4 з 01.06.2016 по 28.07.2016;
- трудові договори ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- колективні договори ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- трудової книжки ОСОБА_4 ;
- наказів про призначення та посадових інструкцій керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 за період з 01.01.2012 по даний час;
- штатні розписи, звіти про укомплектованість та інші документи щодо штатної чисельності ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- посадові інструкції ОСОБА_4 , положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 , положення про управління доходів і зборів з фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року;
- завірені копії документів щодо надання/відмови у наданні ОСОБА_4 відпусток за період її роботи в ІНФОРМАЦІЯ_12 (заяви, накази, тощо);
- документів щодо здійснення компенсаційних виплат ОСОБА_4 за невикористані відпустки за період роботи останньої в ІНФОРМАЦІЯ_12 ;
- інших документів щодо трудових відносин між ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_13 за період з 01.01.2012 по 01.01.2017 року.
Встановити строк дії ухвали до 03.09.2017 року.
Попередити відповідальну особу про наслідки невиконання ухвали слідчого судді передбачені ст. 166 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя