АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

28 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 серпня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 серпня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000820 від 06.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Алма-Ата, Казахстан, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який постановлено рахувати з моменту затримання, тобто до 05.10.2017 року включно.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 315 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 000 (п`ятсот чотири тисячі) гривень у національній грошовій одиниці України.

У разі внесення застави, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;
- не відлучатися із населеного пункту, за місцем реєстрації, проживання чи перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про який йому повідомлено 07.08.2017 року, що об`єктивно підтверджується наданими слідчим доказами, які носять вагомий характер, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного ОСОБА_7 та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі чого задовольнив частково клопотання слідчого.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді місцевого суду прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 серпня 2017 року та винести нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, його перебування не в межах слідчого ізолятора унеможливить запобігання існуючим у вказаному випадку ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а застава, як альтернативний запобіжний захід визначений підозрюваному, в свою чергу надасть можливість уникнути слідства та суду.

Зазначає, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, унеможливлять запобіганню ризиків та не забезпечать належної поведінки підозрюваного. За таких обставин, є всі підстави вважати, що застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, як альтернативний, у вигляді застави в розмірі 504000 гривень, відповідно до ст. 177 КПК України, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, а саме запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, сховати та спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих і свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що при визначенні розміру застави слідчим суддею недостатньо враховано вимоги КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 серпня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у тому числі носіння електронного засобу контролю.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам як Кримінального процесуального кодексу України, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначає, що усупереч вимогам ст. 196 КПК України слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва в ухвалі від 08.08.2017 про застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виклав самі обставини, які свідчили про існування ризиків в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, про недостатність застосування до вказаної особи більш м`якого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, з посиланням саме на конкретні докази, зокрема - сторони обвинувачення, які обґрунтовували вказані обставини.

Звертає увагу на те, що з наданих стороною обвинувачення суду матеріалів, які досліджено в судовому засіданні, - у жодному із них не містилося, зокрема, будь-яких даних про те, що ОСОБА_11 у подальшому міг би переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків, про що було констатовано в клопотанні органу досудового розслідування. Також, у судовому засіданні, на переконання сторони захисту підозрюваного ОСОБА_12 , стороною обвинувачення суду не надано жодних доказів наявності відповідних ризиків.

Крім того, на думку апелянта, при постановленні ухвали від 08.08.2017 року про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва всупереч вимогам ст. 178 КПК України фактично не врахував ті обставини, що ОСОБА_11 раніше не судимий, мав постійне місце проживання в населеному пункті, розташованому безпосередньо біля м. Києва, тривалий час проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_13 , брав участь у вихованні неповнолітньої дитини вказаної особи.

Посилається на те, що слідчим суддею в порушення вимог КПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини не було розглянуто можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката, при цьому просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, СУ ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000820 від 06.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

07.08.2017 року о 01:30 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.08.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

08.08.2017 року старший слідчий СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивування клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий обґрунтовує метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

08.08.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який постановлено рахувати з моменту затримання, тобто до 05.10.2017 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 315 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 000 (п`ятсот чотири тисячі) гривень у національній грошовій одиниці України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не в повній мірі.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в результаті вчинення дій ОСОБА_7 , які інкриміновані за ч. 2 ст. 286 КК України, неповнолітня ОСОБА_14 померла на місці події, а неповнолітню ОСОБА_15 госпіталізовано до КМДКЛ №2.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 504 000 гривень буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави та поклавши на нього зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, суд не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, тяжкість злочину та дійшов помилкового висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України обраному запобіжному заходу, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

На підставі чого, враховуючи обставини кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який не працює, не одружений, має тимчасове місце проживання в Київській області, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинене у стані алкогольного сп`яніння, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку є неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Як наслідок, суд своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали колегією суддів, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Оскільки, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи адвоката про те, що за матеріалами справи відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, а також ті, що судом не враховано дані про особу підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Отже, твердження в апеляційній скарзі захисника про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, при цьому апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково, ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання сторони обвинувачення, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 05.10.2017 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 серпня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000820 від 06.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, якою було задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який постановлено рахувати з моменту затримання, тобто до 05.10.2017 року включно, з одночасним визначеннямальтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 315 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 000 (п`ятсот чотири тисячі) гривень у національній грошовій одиниці України, а також покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 05.10.2017 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 и б а к