Справа № 495/8961/16-к
Провадження № 1-кп/513/31/17
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

03 лютого 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю: прокурора Білгород_дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі Саратського районного суду Одеської області обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав, що можливо призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

В.О. начальника Саратського районного центру зайнятості, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без їїучасті.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду справи.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт належить повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно з положеннями пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, який кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до ч.2 ст.58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка може бути захисником у кримінальному провадженні.

Потерпілим в обвинувальному акті зазначений Саратський районний центр зайнятості (а.с.3).

Між тим, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування 19.10.2016 року надійшла заява від в.о. директора Саратського районного центру зайнятості ОСОБА_5 про залучення до провадження як потерпілого, їй вручено пам`ятку про процесуальні права і вона допитана як потерпілий (а.с.6).

Тобто всупереч вищезазначеним вимогам, обвинувальний акт не містить відомостей про залучення представника потерпілого, не зазначене його прізвище, ім`я та по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство, та встановлені ч.2 ст.58 КПК України підстави для представництва інтересів потерпілого.

Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії" Суд нагадав, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції".

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" Суд підкреслив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Всупереч усталеній практиці Європейського Суду з прав людини та положень КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладено не конкретно, не містить детального описання всіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому; відомостей про час (число, місяць, рік) та місце (точна адреса місця вчинення кримінального правопорушення); не зазначено, протягом якого періоду обвинувачений перебував на обліку та за який саме період шахрайським способом заволодів грошовими коштами у вигляді допомоги по безробіттю; не деталізовано, протягом якого періоду часу обвинувачений працював за трудовою угодою в ДП «Агро-Коблево» .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 293 КК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному.

В розписці підозрюваного не зазначена кількість аркушів обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які йому надані (а.с.8).

Згідно до пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, то його належить повернути прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 314, ч.2 ст.369, 370, ч.3 ст.371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002659 від 30.08.2016 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семі днів з дня її оголошення через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1