Ухвала іменем україни 06 липня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 15 червня 2017 року її було залишено без руху та надано семиденний строк на усунення недоліків.

У межах встановленого строку захисник повторно звернулася до суду з касаційною скаргою аналогічного змісту, таким чином вимог

ст. 427 КПК не дотрималася та не усунула усі недоліки, викладені в ухвалі.

Так, згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

У поданій касаційній скарзі захисник, посилаючись на незаконність рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, не наводить обґрунтування необхідності змінити ці рішення на підставі, передбаченій

п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 414 цього Кодексу. Також захисник не зазначила, в чому конкретно полягає явна несправедливість призначеного ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК мінімального покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна,

з огляду на вид та розмір цього покарання.

Крім того, порушуючи питання про необхідність застосування до покарання, призначеного ОСОБА_5 положень статей 75, 76 КК, захисник у касаційній скарзі не наводить відповідного обґрунтування з огляду на п. 2

ч. 1, ч. 2 ст. 438 КПК з урахуванням ст. 413 КПК та не зазначає, у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень із цих підстав.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за поданою скаргою.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки захисник не усунула усі недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, ця скарга підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути захисникові ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3