Справа №127/3158/17
Провадження №1-кп/127/682/17
08 червня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого
представника потерпілого

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки 17.11.2016 відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк якої закінчився 04.06.2017, а до прокуратури надійшла інформація про порушення ОСОБА_6 умов домашнього арешту. Зокрема, в ході перевірки працівниками Вінницького відділу поліції виявлено відсутність ОСОБА_6 за місцем проживання 01.02.2017, 08.02.2017 та 28.05.2017. З огляду на викладене, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, існують ризики, що ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Потерпілий та його представник клопотання прокурора підтримали, просили його задовольнити, оскільки ОСОБА_6 порушує умови домашнього арешту та систематично погрожує потерпілому та його сім`ї.
Захисник обвинуваченого заперечила проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що питання про обрання, зміну запобіжного заходу обвинуваченому, з тих підстав на які посилається прокурор, вже вирішувалось судом під час досудового розслідування, судового слідства та ухвалами суду в задоволенні клопотання прокурора відмовлено, після чого прокурор зверталася до суду з клопотанням про продовження строку цілодобового домашнього арешту. Крім того, зазначила, що копії рапортів, які подав прокурор, як доказ порушення ОСОБА_6 умов домашнього арешту, не відповідають вимогам «інструкції про порядок виконання органами внутрішніх справ України ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту», а скарга потерпілого датується ще груднем 2016 року, тобто ще до того, як кримінальне провадження направлено до суду. Також пояснила, що ОСОБА_6 умов цілодобового домашнього арешту не порушував та не має наміру порушувати, просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника та пояснив, що умови домашнього арешту він не порушував, постійно знаходиться вдома, а зі сторони потерпілого постійно йдуть провокації, щоб позбавити його волі.
Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного засобу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, суд має право застосовувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
При вирішенні клопотання суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та під час досудового розслідування ухвалою суду від 17.11.2016, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, дія якого була неодноразово продовжена. Обвинувачений має постійне місце проживання в м. Вінниці, характеризується позитивно, раніше не судимий, зобов`язується з`являтися в судові засідання, не перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.
Суд також враховує те, що органами державного обвинувачення не зазначено достатніх даних які підтверджують, що обвинувачений буде ухилятись від судового провадження, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні чи продовжувати злочинну діяльність. Крім того, прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику або ризикам.
У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку що суду не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у разі не обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою тримання під вартою, а тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, з покладанням на обвинуваченого певних обов`язків, зможе забезпечити запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 331 КПК України, суддя -
В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 30 діб з 08.06.2017 по 07.07.2017.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:
1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора та суду;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3)прибувати за першою вимогою до суду;
4)утримуватись від спілкування з потерпілим і свідками.
Копію ухвали направити до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: