11-кп/775/496/2016(м)
241/1445/16-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні злочину за ч.1 ст. 408 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, в порушення вимог ст.3 ,6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. І. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04 жовтня 2014 року з метою ухилитися від військової служби самовільно залишив місце несення служби, розташоване в районі населеного пункту АДРЕСА_3 , ухиляючись від військової служби до 30 травня 2016 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_7 ..

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, та відповідно кваліфікував дії останнього.

А тому, висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував характер скоєного злочину, який являється злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який був військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом, державних нагород не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується незадовільно. Враховано обставини, що пом`якшує покарання, а саме каяття, сприяння слідству. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено, та з урахуванням зазначених підстав суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 необхідне і достатнє мінімальне покарання передбачене санкцією ч.1 ст. 408 КК України.

Також колегія суддів залишаючи без задоволення апеляційні вимоги захисника та обвинуваченого, щодо застосування ст. 75 КК України, враховує те, що з моменту скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, пройшов тривалий час, в період якого останнім не було прийнято ніяких дій для виправлення кримінального правопорушення, а саме обвинувачений міг повернутися на військову службу та продовжити її. Крім того, колегія суддів зазначає, що під час проведення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час був у розшуку.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: