Ухвала іменем україни 03 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

встановила:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2017 року касаційну скаргу захисника залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали на усунення недоліків.
У межах строку, наданого на усунення недоліків, захисник повторно надіслав касаційну скаргу та порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Разом з тим, зазначені в ухвалі суду від 24 січня 2017 року недоліки захисником не усунуті.
Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.
Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Відповідно до ч.1 ст.433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону повторно не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судових рішень через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник не наводить конкретного обґрунтування з огляду на вимоги ст.412 КПК України та повторно наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження і оцінки доказів, що не узгоджується з положеннями ст.ст.438, 433 КПК України.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції повторно не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, оскільки захисник порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції від 26 жовтня 2016 року, хоча фактично вирок постановлено 26 жовтня 2015 року.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, захисник не усунув в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3