АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 липня 2017 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Словянськ Донецької області, громадянин України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого головним редактором електронної газети «Страна.uа», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України,

за участі: прокурорів захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 340 (триста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 544 000 (п`ятсот сорок чотири тисячі) гривень.

Згідно з ухвалою, слідчий суддя врахувавши конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_11 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, працюючого, раніше не судимого, також врахувавши наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово перебував за межами України, часто здійснює перетин державного кордону України на виїзд авіасполученням, врахувавши також вік підозрюваного, його стан здоров`я та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_11 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вказаним вище ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор та захисник в інтересах підозрюваного подали апеляційні скарги в якій просять ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2017 року скасувати та постановити нову, в якій прокурор просить задовольнити клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 2 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 200 000,00 гривень, а захисник просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, прокурор в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи висновки суду в частині обґрунтованої підозри, встановлених ризиків відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає ухвалу слідчого судді незаконною і такою, що підлягає скасуванню, внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки застава в розмірі 544 000 гривень, на думку сторони обвинувачення, не достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Як зазначає прокурор, слідчий суддя не врахував того, що підозрюваний ОСОБА_12 може знищити, сховати або спотворити інформацію компрометуючого характеру, яку на даний час органом досудового розслідування не отримано, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному проваджені, підозрюваного ОСОБА_13 , володіючи відомостями щодо анкетних даних та засобів зв`язку вказаних осіб. У зв`язку з тим, що свідками даного кримінального правопорушення є працівники інтернет-видання «Страна.ua», то ОСОБА_12 може впливати на своїх безпосередніх підлеглих шляхом тиску чи вмовляння, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також на думку прокурора, судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме із застосуванням засобів масової інформації та соціальних мереж підозрюваний розміщує відомості кримінального провадження відносно нього, таким чином розголошуючи таємницю слідства, що також впливає на встановлення істини у кримінальному провадженні. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки даний злочин вчинено ним з корисних мотивів, як і кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 212 КК України, з приводу якого стосовно ОСОБА_11 триває судовий розгляд в Шевченківському районному суді м. Києва.
Як зазначає прокурор, враховуючи фінансову та технічну можливість ОСОБА_11 без обмежень пересуватися як територією України, так і за її межами, можливість із високим ступенем ймовірності впливати на потерпілого, іншого підозрюваного, свідків у даному кримінальному провадженні, саме застава у розмірі не менше 3 200 000,00 гривень, зможе належним чином запобігти вказаним вище ризикам.

Сторона захисту в своїй апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Так, як стверджує адвокат, прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінального правопорушення, відсутні обставини або відомості, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_12 , можливо, вчинив певний злочин, а також прокурором не підтверджено доказами наявність самого факту вимагання.
На думку захисника, судом не враховано, що стороною обвинувачення не доведено достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не наведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, як зазначає адвокат, слідчий суддя під час розгляду клопотання здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів ОСОБА_11 не надав належної оцінки факту його незаконного затримання у порядку статті 208 КПК України.
Разом з тим, сторона захисту вважає, що слідчий суддя не навів обґрунтування наявності підстав виключності збільшення розміру застави, чим, на думку адвоката, порушив вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, кожен з яких заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення, виступи захисників та підозрюваного на підтримку доводів апеляційної скарги захисника та на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 31 березня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000409, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

22 червня 2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

24 червня 2017 року старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 340 (триста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 544 000 (п`ятсот сорок чотири тисячі) гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що дає підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона малоймовірна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у наведених у клопотанні ризиків, в тому числі і можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Що стосується доводів прокурора з приводу того, що слідчий суддя не врахував того, що підозрюваний ОСОБА_12 може знищити, сховати або спотворити інформацію компрометуючого характеру, яку на даний час органом досудового розслідування не отримано, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному проваджені, підозрюваного ОСОБА_13 , перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, то колегія суддів вважає їх не переконливими, оскільки вони вказувались у клопотанні слідчого і були відомі слідчому судді і не визнавались безпідставними.

Посилання захисника підозрюваного, на те що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою є безпідставними, оскільки перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, слідчий суддя також правильно, з урахуванням та в межах норм кримінального процесуального закону, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 та дані які характеризують його особу, визначив заставу у розмірі 340 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 544 000 грн., що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Таким чином, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного та прокурор просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 , даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою, із визначенням застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та застосовано щодо підозрюваногоОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 340 (триста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 544 000 (п`ятсот сорок чотири тисячі) гривень, - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3565/2017 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1