Справа № 761/6835/17
Провадження № 1-кс/761/4291/2017
У Х В А Л А
Іменем України
03 березня 2017 року

слідчий суддя Шевченківський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту з майна та повернення грошових коштів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003606,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що 19.12.2008 р. постановою старшого слідчого ОВС СУПМ ДПА України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи по обвинуваченого ОСОБА_3 за статтями ст.ст. 28 ч.3, 205 ч.2, 27 ч.5, 28 ч.3, 212 ч.3, 27 ч.5, 28 ч.3 32 ч.1, 22 ч.3, 255 ч.1, 28 ч.4, 205 ч.2, 27 ч.5, 28 ч.4, 15 ч.2, 191 ч.5, 27 ч.5, 28 ч.4, 212 ч.3, 27 ч.5, 28 ч.4, 32 ч.1, 212 ч.3, ,212 ч.3, 27 ч.5, 28 ч.4, 15 ч.2, 194 ч.4, 27 ч.5, 28 ч.4, 15 ч.2, 212 ч.3 КК України було накладено арешт на квартиру, за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Також в межах вищевказаної кримінальної справи, 13.03.2009 р., постановою заступника начальника ВРОВС СУПМ ДПА України ОСОБА_6 , про накладення арешту, накладено арешт на легковий автомобіль Тойота Ленд Крузер, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 від 08.06.2006 р.

Арештовані об`єкти права власності (квартира та автомобіль) не визнані у кримінальній справі речовими доказами, та відповідно жодного іншого статусу не мають.

Крім того 30.01.2009 року в межах розслідування даної кримінальної справи були вилучені грошові кошти в розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США, які належать ОСОБА_4 на праві приватної власності, чим було порушено його конституційні права.

18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва кримінальну справу № 1-333/11 за обвинуваченням ОСОБА_3 та інших направлено Генеральному прокурору України для проведення додаткового розслідування.

24 грудня 2014 року прокурором у справі подано апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування.

10 червня 2016 року Апеляційним судом м. Києва апеляцію прокурора від 24 грудня 2014 року залишено без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування без змін.

22.11.2016 слідчим Генеральної прокуратури України внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003606.
З дня внесення даних до ЄРДР підозра ОСОБА_3 ,та ОСОБА_7 не пред`явлена, а накладені вищевказаними постановами арешти майна за нормами старого КПК не скасовано, фактично відповідні арешти є чинними.

Приймаючи до уваги, що станом на час подання даної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не мають статусу підозрюваного у відповідному кримінальному провадженні, наявність нескасованих арештів майна, є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства, оскільки можливість арешту майна особи, яка не є підозрюваним у справі не передбачена як нормами КПК 1960 року так і нормами чинного КПК України.

У судовому засіданні заявник, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, перед початком розгляду клопотання прокурор ОСОБА_8 повідомив, що він був направлений для участі в розгляді данного клопотання, однак він не знає, чи може приймати участь у розгляді клопотання по даному кримінальному провадженню, а тому просить суд відкласти розгляд клопотання.
Слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, про причини неявки не повідомляли.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановами слідчих від 19.12.2008 р. та 13.03.2009 р. було накладено арешти на майно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Згідно п. 9 розділу 11 «Перехідних положень» КПК України: «Запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом».

Таким чином, скасування прийнятих по справі відповідно до КПК України в редакції 1960 року арештів, повинно відбуватись відповідно до вимог КПК України 1960 року.

Відповідно до ч.1 ст. 125 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Разом з тим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, а тому у відповідності до вимог КПК України у редакції 1960 року, арешт на майно такої особи не може бути накладений.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Однак на даний час майно не повернуто ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Пункт 12 Перехідних положень передбачає, що розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями які містяться у пункті 8 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України" №1735/0/4-12 від 26.11.2012 р. - у разі якщо за результатами розгляду кримінальної справи відповідно до КПК I960 року суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції постановив рішення про її повернення прокурору для проведення додаткового (нового) розслідування, таке розслідування відповідно до п. 12 розділу XI "Перехідні положення КПК має проводитися в порядку та у строки, визначені КПК, і відповідно, надалі судове провадження цієї справи здійснюватиметься в порядку та у строки, встановлені КПК.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна - тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи із змісту вище зазначених пунктів ст. 170 КПК України, майно може бути арештовано в разі: набуття особою статусу підозрюваний, обвинувачений, засуджений, та наявності цивільного позову по кримінальному провадженню.

Таким чином, з урахуванням того, що в межах кримінального провадження № 0003606, в межах якого діють вищевказані постанови про арешт майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не мають статусу підозрюваних, суд вважає, що не має жодних підстав для існування арешту на майно, яке належить останнім.

Що стосується вилучених 30.01.2009 року, на підставі протоколу виїмки та огляду, грошових коштів, то з клопотання вбачається, що арешт на вказане майно не накладався, а тому у відповідності до вимог КПК України вказане майно є тимчасово вилученим, крім того вказані грошові кошти не можуть відповідати вимогам ст. 98 КПК України, оскільки вони належать ОСОБА_4 , який не має жодного відношення до кримінального провадження чи кримінальної справи.

В судовому засіданні заявник підтвердив законність походження грошових коштів, належних ОСОБА_4 .

Враховуючи, що арешт на грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США не накладався, вказане майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а тому вказане майно є тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 125, 126, 404, 409 КПК України (в редакції 1960 року); ст. 170 КПК України, п. 9 розділу 11 «Перехідні положення» КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту з майна та повернення грошових коштів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003606- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою про накладення арешту на майно б/н від 19.12.2008 р. Старшого слідчого ОВС СУПМ ДПА України ОСОБА_5 , на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .
Скасувати арешт, накладений постановою про накладення арешту б/н від 13.03.2009 р. заступника начальника ВРОВС СУПМ ДПА України ОСОБА_6 , на легковий автомобіль Тойота Ленд Крузер, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів майна - записи про державну реєстрацію арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження № 8556617 та реєстраційний номер обтяження № 8321863).

Повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США, які були вилучені на підставі протоколу огляду та виїмки від 30.01.2009 р. з приміщення Шевченківського відділення №1 КРД «Райфайзен Банк Аваль» з банківської комірки (сейфу) №453.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1