Ухвала іменем україни 06 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року, залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_5 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 лютого 2017 року включно, із визначенням застави у розмірі 36285 мінімальних заробітних плат, що становить 50000730 (п`ятдесят мільйонів сімсот тридцять) гривень, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський Суд у своєму рішенні зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (п.24 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України»).

З огляду на викладене, статтею 424 КПК України визначено вичерпаний перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню. Зокрема, цією нормою не передбачено можливість перегляду в касаційному порядку ухвал про обрання запобіжного заходу. Крім того, така ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому не може бути предметом касаційного перегляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3