Справа № 404/1315/17
Номер провадження 1-кп/404/287/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Хурба Комсомольського району Хабаровського краю Російської Федерації, українки, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2000 р.н. та 2014 р.н., зареєстрованої і проживаючої у АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
02.02.2017 року приблизно о 20.00 год., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходилися в приміщені квартири свого знайомого ОСОБА_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи в приміщенні кухні, спільно розпивали спиртні напої.
В подальшому ОСОБА_4 , зайшла до спальної кімнати ОСОБА_9 , де побачила на столі плазмовий телевізор ТМ «Saturn LED19HD400U», чорного кольору, після чого у неї виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вчинення крадіжки плазмового телевізору ТМ «Saturn LED19HD400U».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою власної наживи, ОСОБА_4 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з приміщення спальної кімнати вчинила крадіжку плазмового телевізору ТМ «Saturn LED19HD400U», чорного кольору, сховавши викрадений телевізор до полімерного пакету, після чого покинула приміщення квартири, та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальних збитків в розмірі 2500 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи №58 від 08.02.2017 року.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та показала суду, що дійсно за обставин та часу, вказаних у обвинуваченні, викрала зі спальної кімнати квартири, що по АДРЕСА_2 плазмовий телевізор.
У вчиненому щиро кається, визнає найменування, кількість та вартість викраденого майна, просить вибачення у потерпілого, обіцяє виправитись.
Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії середньої тяжкості, умисне та закінчене.
Вивчивши відомості про особу обвинуваченої, суд встановив, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п.54), офіційно не працює та заміжня, згідно свідоцтва про народження має на утриманні двох неповнолітніх і малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п.57-58 том 1), на обліку в лікарнях не перебуває (а.к.п.52-53 том 1), осудна, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття останньої.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, яка вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч.1 КК України, однак враховуючи те, що обвинувачена розкаялася у вчиненому, характеризується позитивно, має на утриманні двох дітей, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На час апеляційного оскарження рішення суду, суд вважає за необхідне не обирати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід, оскільки той не застосовувався під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілим у провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України, а процесуальні витрати у кримінальному провадженні, згідно із ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити їй покарання за ст.185 ч.1 КК Укураїни у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази - плазмовий телевізор марки «Saturn TV LED19HD400U», який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 як законному володільцю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1