Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах криміналіста Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 днів.

Встановлено строк тримання під вартою з моменту затримання з 28 січня 2017 року до 29 березня 2017 року.

В обґрунтування цього рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення воля від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вчинений із застосуванням насильства, то слідчий суддя, на підставі п.1 ч.4 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визнав необхідним не визначати розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просив вказану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді

_________________________________________________________________________

№11кп/787/60/2017р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_10

Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_1

домашнього арешту.

На підтвердження своїх вимог захисник зазначив, що ОСОБА_6 не визнає себе винним у вчиненні розбійного нападу, оскільки будь-якої попередньої домовленості між ним та іншими особами щодо вчинення такого нападу не було, він особисто не застосовував зброю щодо людей першим, а зробив попереджувальний постріл із зареєстрованої на нього зброї. Також підозрюваний має намір активно сприяти органам досудового слідства у розслідуванні цього кримінального правопорушення та виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того має на утриманні дитину 8-ми річного віку. Ні прокурором в судовому засіданні, ні слідчим у своєму клопотанні не наведено ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилитись від органів досудового слідства та суду чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.
Заслухавши суддю-доповідача, захисників-адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили змінити запобіжний захід з триманні під вартою на домашній арешт, доводи прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційної скарги та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання і обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 28 січня 2017 року ОСОБА_6 був затриманий на підставі ст.208 КПК України і 29 січня 2017 року був повідомлений про підозру у вчиненні розбою за матеріалами розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 28 січня 2017 року, близько 14 год., він діючи в групі за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, незаконно проник до господарського приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_2 , де з використанням вогнепальної зброї, здійснив збройний напад на ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та незаконно заволодів майном останніх. Під час вчинення вказаного розбійного нападу було спричинено вогнепальне поранення в ділянку тулуба ОСОБА_14 , внаслідок чого потерпілий помер.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за який законом встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що стверджується сукупністю зібраних доказів показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також даними протоколів огляду автомобіля «Ford E350», у ході якого виявлено та вилучено подібне на бурштин-сирець каміння, загальною вагою 8 кг і даними лікарського свідоцтва про смерть № 22 від 29 січня 2017 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_14 є травматичний шок, гостра масивна зовнішня і внутрішня кровотеча, проникаюче сліпе вогнепальне поранення грудної клітки та живота з ушкодженням органів грудної і черевної порожнини. Вказаним доказам слідчий суддя дав належну оцінку.

Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризиків переховування підозрюваного, який проживає в іншій місцевості, від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки всіх слідчих дій не проведено.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.183 КПК, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що незастосування даного запобіжного заходу чи менш суворий запобіжних захід не можуть забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обовязків, які випливають зі змісту ст.177 КПК.

При розгляді клопотання, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийнято законне й обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_7 про наявність у ОСОБА_6 утриманців, то на думку колегії суддів вказані дані не підтверджені належним чином, оскільки суду не надано даних про склад сімї ОСОБА_6 , а наявні копії свідоцтв про його одруження та народження доньки не підтверджують таких даних беззаперечно. Жодним чином не підтверджено доводів щодо наміру підозрюваного сприяти встановленню істини у даному провадженні.

Посилання ж захисника на практику Європейського суду з прав людини у даному випадку не може слугувати як прецедент для скасування ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання було встановлено не лише наявність обґрунтованої підозри, але й наведено обґрунтування наявності реальних ризиків вчинення підозрюваним нового злочину, а також можливості переховуватись від органів досудового розслідування підозрюваним, який проживає в іншій області.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційні доводи захисника адвоката ОСОБА_7 про відсутність підстав для обрання такого виду запобіжного заходу позбавлені підстав, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3