Провадження № 11-сс/782/282/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.12.2016 року про повернення скарги,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.12.2016 року повернуто скаргу заявнику ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду у цьому суді.

Як вбачається зі змісту ухвали, заявник ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу СУ прокуратури Луганської області ОСОБА_7 щодо визнання незаконною його бездіяльності, яка виразилась у неприйнятті процесуального рішення по клопотанню ОСОБА_6 про залучення його в якості потерпілого по кримінальному провадженню № 000385 від 03.12.2014 року.

Мотивуючи своє рішення, пославшись на положення ч. 2 ст. 307 КПК України, а саме вичерпний перелік дій, які повинен вчинити слідчий суддя при винесенні рішення за результатами розгляду скарги на рішення,дій чи бездіяльність під час досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції вказав, що вважає за необхідне повернути скаргу, так як вона не підлягає розгляду у цьому суді, так як визнання незаконною бездіяльності не входить до компетенції слідчого судді.

На його думку, визнання фактів бездіяльності суб`єктів владних повноважень можливе у іншому порядку, наприклад в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційної скарги заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 грудня 2016 року, вказує, що висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, є його особистими домислами, направленими виключно на порушення його прав на судовий захист, передбачених ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Також вказує, що на його думку, слідчий суддя свідомо ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків шляхом постановлення завідома неправосудних рішень, яким, на його думку, є вищезазначена ухвала. Також заявник ОСОБА_6 в своїй апеляційної скарзі зазначає, що строк на оскарження ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.12.2016 року ним не пропущено, так як дану ухвалу він отримав 23.12.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

У судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду його апеляційної скарги був належним чином повідомлений.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснивши, що на цей час відбувається досудове розслідування по кримінальному провадженню, виконуються вказівки суду, якій скасував постанову про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали справи та обсудивши доводи апеляції, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається з змісту ухвали слідчого судді , він повернув його скаргу на бездіяльність слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу СУ прокуратури Луганської області ОСОБА_7 щодо визнання незаконною його бездіяльності, яка виразилась у неприйнятті процесуального рішення по клопотанню ОСОБА_6 про залучення його в якості потерпілого по кримінальному провадженню № 000385 від 03.12.2014 року.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Заявник ОСОБА_6 у своєї скарзі посилається на те,що слідчий ОСОБА_7 не приймає ніякого рішення за результатами розгляду його заяви про залучення його у кримінальному провадженні у якості потерпілого у встановленому ст.220 КПК України порядку та встановлений 3-хденний строк.

Заяву він відправив слідчому 11.11.2016 року рекомендованим листом з повідомленням, та просив про результати розгляду його заяви повідомити на електронну скриньку.

З змісту ухвали слідчого судді слідує, що він вивчив скаргу та додані до неї матеріали, та прийшов до висновку,що скаргу необхідно повернути заявнику з підстав, передбачених ч.2 ст.307 КПК України.

Тобто, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою повернута скарга, та яка подана в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, у якій оскаржено бездіяльність слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Луганської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 , яка виразилася у неприйнятті процесуального рішення за його клопотанням про залучення ОСОБА_6 , до кримінального провадження № 000385 від 03.12.2014 року у якості потерпілого.

При цьому заявник ОСОБА_6 послався на положення ч.1 п.1 ст.303 КПК України.

У пункті 1 ч.1 ст.303 КПК України законодавець не навів чіткий перелік тих процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у зв`язку з чим заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого.

За правовою позицією Конституційного Суду України , сформульованою в рішенні від 13.12.2011 року № 17-рп/2011( v017р710-11) у справі щодо відповідності Конституції України ( конституційності) окремих положень закону України « Про судоустрій і статус суддів», Кримінально- процесуальному кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України , право на звернення до суду як складова права на судовий захист гарантується ст.55 Конституції України та пов`язується з переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів і бажанням звернутися до суду.

Крім того, Конституційний Суд України у цьому рішенні послався на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 року справі « Гінко проти Португалії» передбачив, що держави учасниці ради Європи зобов`язані організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 ст.6 Конвенції ( 995 004) та вимог судового розгляду упродовж розумного строку.

Таким чином, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи.

З таких обставин колегія суддів не може погодитися з підставами повернення скарги заявнику, про що зазначено в ухвалі слідчого судді, оскільки заявник ОСОБА_6 подав клопотання про залучення його у якості потерпілого у межах кримінального провадження, яке не закінчено, та по якому проводиться досудове розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України .

У зв`язку з чим, скарга заявника ОСОБА_6 повинна бути розглянута у суді загальної юрисдикції та з застосуванням норм КПК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права й обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту надання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдано шкоду й у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст.55 КПК України визначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати,що заяву, повідомлення про кримінальне правопорушення або заяву про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди,зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Про оскарження саме цього рішення йдеться у п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає,що слідчий суддя прийняв поспішне рішення про повернення скарги заявнику у зв`язку з тим,що вона не підлягає розгляду у цьому суді, так як воно суперечить принципам верховенства права, передбаченим у ст.8 КПК України, а також слідчий суддя неповно вивчив зміст скарги ОСОБА_6 та додатки до неї, чим істотно порушив вимоги ст.410 КПК України, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити ухвалу без змін;

2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В своєї апеляційної скарги заявник ОСОБА_6 просить апеляційний суд тільки скасувати ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.12.2016 року.

У зв`язку з чим, враховуючи те, що заявник не з`явився до апеляційного суду, та порядок і строк апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, а також апеляційний їх розгляд скорочений, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 407 , ст. ст. 409-410 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 грудня 2016 року про повернення скарги заявнику ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду у цьому суді скасувати , постановити нову ухвалу, якою направити скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу СУ прокуратури Луганської області ОСОБА_7 , яка виразилась у неприйнятті процесуального рішення по клопотанню ОСОБА_6 про залучення його в якості потерпілого про кримінальному провадженню № 000385 від 03.12.2014 року слідчому судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області на розгляд по суті.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: