Справа № 456/2706/15-к
Провадження № 1-кп/456/3/2017
ВИРОК
іменем України
22 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , має на утриманні малолітню доньку віком 3 роки, раніше судимого 08.10.2013 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 08.10.2013 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання та попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання з наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , згідно підписки від 06.04.2015 року, було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт згідно ст.37, 40 КВК України, зміст ч. 2 ст. 389 КК України. Для відбування покарання у вигляді громадських робіт, останнього 06.04.2015 року направлено в Розгірченську сільську раду Стрийського району, де видано розпорядження №13 від 06.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 був зобов`язаний виконувати суспільно - корисні роботи на території даної сільської ради. Для відбування покарання підозрюваний повинен був з`явитися в сільську раду 07.04.2015 року та згідно встановленого графіку працювати по 4 години щодня у робочі дні, проте ОСОБА_4 , в порушення умов відбування вказаного покарання 09.04.2015 року, в період з 14 по 17.04.2015 року, з 23.04. по 14.05.2015 року, та з 20.05 по 22.05.2015 року на громадські роботи не з`являвся без поважних причин, чим допустив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання та порушив обов`язки, покладені на нього вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2013 року, не відпрацювавши без поважних причин загалом 86 годин громадських робіт.
Окрім цього, ОСОБА_4 , незважаючи на проведену з ним роз`яснювальну роботу в Стрийському МРП КВІ УДПтСУ у Львівській області, 4 рази не з`явився для реєстрації без поважних причин та за викликами в інспекцію, а також після винесеного попередження, продовжував ухилятись від відбування покарання у вигляді громадських робіт, у зв`язку з чим, без поважних причин не виконав 86 годин громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України визнав. Пояснив суду, що не мав можливості повністю відпрацювати громадські роботи, так як повинен був заробляти гроші на проживання. Крім того, додав, що повинен був доглядати за батьками.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України знайшла своє підтвердження в ході розгляду кримінального провадження і підтверджується наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_5 , котрий працює інспектором КВІ, який в судовому засіданні показав, що справді до КВІ було скеровано вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .. З ним було проведено бесіду та ознайомлено під розписку з його правами та обов`язками. На момент скерування для відбуття громадських робіт останній не повідомив інспектора про наявність в нього роботи. У випадку отримання від обвинуваченого ОСОБА_4 такої інформації, такий факт було б однозначно враховано.

- показами свідка ОСОБА_6 , котрий являється головою сільської ради с. Розгірче Стрийського району Львівської області, який в судовому засіданні показав, що знає обвинуваченого ОСОБА_4 .. Перед початком виконання громадських робіт обвинуваченим, останньому було все роз`яснено та попереджено, що у випадку невиконання ним громадських робіт, до нього може бути застосоване більш судове покарання. Спершу ОСОБА_4 виконав громадські роботи добросовісно, однак потім відмовився від їх виконання без жодних на те причин.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена наступними письмовими доказами по справі:

- листком реєстрації з якого вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово допускав пропуски для реєстрації в КВІ /а.с. 115/;

- розпорядженням голови Розгірченської сільської ради № 13 від 06.04.2015 року «Про прийняття на безоплатні громадські роботи для відбування, призначеного вироком суду покарання» /а.с. 120/;

- табелем виходу на роботу в квітні 2015 року засудженого ОСОБА_4 до громадських робіт з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 відбув громадських робіт лише 12 годин /а.с. 134 /;

- графіком виходу на роботу ОСОБА_4 на період з 05.05.2015 року по 15.05.2015 року, яким визначено дні, кількість годин, години праці, об`єкт та види робіт, які повинен виконувати ОСОБА_4 /а.с. 136 /;

- актом перевірки виконання покарання у виді громадських робіт від 07.05.2015 року з якого вбачається, що під час здійснення перевірки ОСОБА_4 відсутній на громадських роботах /а.с. 139/;

- табелем виходу на роботу в травні 2015 року засудженого ОСОБА_4 до громадських робіт з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 в травні 2015 року відбув 2 (дві) години громадських робіт /а.с. 147/;

- графіком виходу на роботу ОСОБА_4 на період з 20.05.2015 року по 22.05.2015 року, яким визначено дні, кількість годин, години праці, об`єкт та види робіт, які повинен виконувати ОСОБА_4 /а.с. 153 /;

- табелем виходу на роботу в травні 2015 року засудженого ОСОБА_4 до громадських робіт з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 за вищенаведений період не відбув жодної години громадських робіт /а.с. 155/.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він своїми діями ухилився від громадських робіт, так як був засуджений до цього покарання.

Беручи до уваги вище описане, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даному кримінальному провадженню, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, раніше судимий, той факт, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання обмежитись межами санкції ч. 2 ст. 389 КК України, а тому йому слід призначити покарання у виді арешту.

Окрім цього, зважаючи, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт та скоїв нове кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком, то відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, вважає за необхідне приєднати частково обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки в ході розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 відпрацював 14 годин, а згідно вироку повинен був відпрацювати 100 годин.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупності вироків менш суворий від покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2013 року ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, з яких він відбув 14 годин, а не відбута частина громадських робіт складає 86 годин, які суд переводить в більш суворе покарання, а саме 86 годин громадських робіт: 8 годин громадських робіт = 1 день арешту, з яких суд приєднує частково 80 годин громадських робіт, що відповідає 10 дням арешту.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралась, прокурором клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не заявлялось.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2013 року за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт, які на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 10 дням арешту та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 2 (двох) місяців 10 (десять) днів арешту.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась та прокурором клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не заявлялось.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту вступу вироку в законну силу.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_1