Справа № 404/4705/17
Номер провадження 1-кс/404/1426/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого поліції по матеріалам кримінального провадження, 0006049 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2017 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда звернувся слідчий поліції Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області з клопотанням про накладення арешту на майно. Заявлені ним вимог обґрунтував тим, що необхідно вжити заходи забезпечення в означеному кримінальному провадженні, шляхом накладення арешту на речовий доказ - квартиру АДРЕСА_1 , власником якої зареєстрована ОСОБА_4 . Заявлене до арешту майно було переоформлено шляхом обману та зловживання довірою.

Завданням арешту прокурор вказує : запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий викликався, не зявився, прокурор підтримав вимоги заявленого клопотання.

Власники/володільці не викликались, оскільки майно не вилучалось.

Вислухавши доводи присутніх учасників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю про відсутність правових підстав для застосування заходу забезпечення-арешту, з огляду на наступне:

В матеріалах клопотання наявна копія протоколу допиту потерпілої та свідка відносно грошових взаємовідносини. Крім того, долучений договір: купівлі-продажу нерухомого майна, кредитний та іпотечні договори.

Так, в п. 4.7. нотаріально посвідченого договору купівлі продажу зазначеного житла ОСОБА_5 і ОСОБА_4 запевняли, що розуміють умови і значення цього правочину, правові наслідки його посвідчення і підтверджують, що договір цей не є фіктивним відповідає їх внутрішній волі та дійсним намірам створити для себе юридичні наслідки про що свідчать особисті підписи на договорі. (аркуш клопотання 12-далі а.к.12);

У пункті 9.8. кредитного договору, ОСОБА_4 письмово підтвердила, про ознайомлення з умовами кредитування та діючими тарифами Банку та загальною вартістю кредиту (а.к.14)

У пункті 2.1.3. іпотечного договору, ОСОБА_4 стверджує, що до предмету іпотеки не будуть пред`явлені майнові позови пов`язані з його вилученням. (а.к.15)

Законність перерахованих триваючих цивільно-правових угод учасниками кримінального провадження чи стороною угоди за правилами ЦПК України не оскаржено, доказів звернення з позовом, не надано.

За таких умов, для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 204 ЦК України,- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Перераховані договори чинні та підлягають виконанню. Усні припущення потерпілої є неналежним доказом і не приймаються до уваги, оскільки вказані правовідносини належить доводити не усними припущеннями, а документами складеними в простій письмовій формі чи нотаріально посвідчені ( ст.ст. 208-209 ЦК України). Інших доказів матеріали клопотання не містять.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, не містить переконливих фактів або інформації , що відбулась подія кримінального правопорушення. Зазначений висновок відповідає практиці застосування рішень Європейського суду, тобто не містить достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри щодо наявності самої події кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Через відсутність ознак обґрунтованої підозри події злочину, не може бути мови про застосування заходів забезпечення в цьому кримінальному провадженні, зокрема арешту.

Самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог по-поданому клопотанню є також положення ч. 1 ст. 173 КПК України, коли слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Майно є нерухомим-квартира. Його не можна приховати, пошкодити, зіпсувати, втратити знищити, перетворити, пересувати.

При цьому необхідно відрізняти псування і пошкодження самого оздоблення житла від технічного стану житла. Поліпшення зроблені в житлі не є предметом арешту, тому вирішується питання виключно конструктивних елементів квартири, які неможливо пошкодити чи зіпсувати.

У свою чергу, Закон України «Про іпотеку» та договір іпотеки (а.к.15) забороняє передачу, відчуження вказаної квартири, тобто перехід права власності не відбудеться, а іпотекодержатель має першочергове право на задоволення вимог кредитора.

Частина 12 ст. 170 КПК України, забороняє встановлення обмежень у використанні житлового приміщення особам, які проживають у такому житловому приміщенні не законних підставах.

За таких умов, в цьому провадженні не існує ризиків на які посилаються представники сторони обвинувачення щодо запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу-квартири.

Крім того, відсутній протокол огляду квартири (предмету) та документ на підтвердження тієї обставини, що нерухоме майно належить до матеріальних об`єктів, у розумінні ст. 98 КПК України.

Метою та завданням заходу забезпечення в кримінальному провадженні, яким є арешт, повинно бути забезпечення функцій кримінального провадження (ст. 2 КПК України), а не створення перешкод чинним триваючим цивільно-правовим : кредитних та іпотечним правовідносинам.

Слідчий/прокурор не довів, що нерухоме майно може бути свавільно відчужено, з цих міркувань слідчий суддя не вбачає ризиків незаконного відчуження, а відтак і підстав для задоволення вимог поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню 0006049 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на квартиру, АДРЕСА_1 , власником якої зареєстрована ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не приймала участь в розгляді клопотання, протягом п`яти днів після отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1