Справа № 161/7265/16-к Провадження № 11-кп/773/44/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та прокурора Луцької місцевої прокуратури на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працює, раніше судимий:

- вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 травня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки;

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2008 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнений з відбуттям покарання 13 липня 2015 року;

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2016 року визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк З (три) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбуття покарання визначено обчислювати з 25 лютого 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження та кримінального провадження № 0000128, а саме з 25 лютого 2016 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 703 гривні 68 коп. процесуальних витрат за залучення експерта.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 20 січня 2016 року близько 16 год 00 хв, повторно, діючи умисно, проник на територію домогосподарства, що на АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження навісного замка потрапив у приміщення господарської будівлі, звідки таємно викрав металевий саморобний плуг, вартість якого згідно висновку експерта становить 740 гривень.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з вироком суду з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Стверджує, що злочину не вчиняв. Посилається на те, що на досудовому слідстві не було проведено такої слідчої дії, як очна ставка, хоча він на цьому наполягав, а також інших слідчих дій з відтворення обставин вчинення злочину. Просить скасувати рішення суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати, а провадження закрити. В обґрунтування зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що його підзахисний вину у вчиненому не визнав. Стверджує, що у суді першої інстанції не був допитаний у якості свідка ОСОБА_10 , у якого був вилучений викрадений плуг. Тому у матеріалах провадження відсутні докази, на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, натомість суд не взяв до уваги інших доказів, які б могли істотно вплинути на його висновки.

Не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор оскаржує рішення суду у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує на те, що суд першої інстанції не дослідив характеризуючі дані про особу обвинуваченого, а саме те, що за місцем проживання останній характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. З огляду на наведене просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційних скарг, прокурора і потерпілого, які підтримали апеляцію прокурора у повному обсязі та заперечили інші апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляції та заперечили апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають задоволенню, а апеляція прокурора частковому задоволенню з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Всупереч вищевказаним вимогам закону суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок на неповно з`ясованих обставинах вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину.
З достатньою повнотою не дослідив усіх доказів у кримінальному провадженні, представлених обвинуваченням в доказ винуватості ОСОБА_7 та стороною захисту у виправдання останнього.
У порушення вимог ст.ст. 91, 94 КПК України суд не зясував обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, події злочину, винуватості обвинуваченого.
В основу обвинувального вироку покладено показання у якості свідка ОСОБА_11 , який стверджував, що предмет злочину, а саме плуг вилучили у нього в будинку, що знаходить на АДРЕСА_4 .
Хоча згідно протоколу огляду місця події від 27 лютого 2016 року даний плуг було вилучено у будинковолодінні ОСОБА_10 , яке знаходиться на АДРЕСА_5 .
Вироком Луцького міськрайонного суду від 07 липня 2016 року ОСОБА_11 засуджено за заздалегідь необіцяне зберігання та збут майна завідомо одержаного злочинним шляхом. Перший визнаний винним та засуджений за те, що 24 лютого 2016 року близько 16 год 00 хв, перебуваючи у с. Лаврів Луцького району, будучи достовірно обізнаним про викрадення ОСОБА_7 плуга, заздалегідь не обіцяючи, зберігав його за місцем проживання у АДРЕСА_4 , та намагався збути жителям села.
Однак у судовому засіданні при розгляді провадження про обвинувачення ОСОБА_7 . ОСОБА_11 стверджував, що викрадений плуг та інші речі відразу після крадіжки принесли до місця його проживання.
Крім того, судом першої інстанції не перевірено та не спростовано доводи сторони захисту про те, що з 24 лютого 2016 року ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді перебував під вартою, та чи міг він 24 лютого 2016 року, як зазначено в обвинуваченні щодо ОСОБА_11 , у цей же день передати його плуг на зберігання.
Для з`ясування вищезазначених обставин судом не допитано понятих, які були при проведенні огляду місця події, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 самого власника будинковолодіння ОСОБА_10 не встановлено, яким чином плуг опинився в останнього.
Вищевказана наповнота судового слідства при відсутності клопотань не може були усунена апеляційним судом.
Порушення вимог кримінального процесуального закону у ході судового слідства і винесення судом першої інстанції вироку щодо ОСОБА_7 є істотними. Вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а апеляційній інстанції перевірити це.
Тому вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий судовий розгляд, у ході якого слід усунути вищевказані суперечності та неповноту.
В залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
У разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині необхідно призначити покарання із дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Головуючий
Судді