АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 05 квітня 2017 року, в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в тому АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 січня 2016 року, за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, суду.

Вирішуючи питання про відмову в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а прокурором не доведено існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також процесуальну можливість застосування такого виду запобіжного заходу, що тягне за собою відмову у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що слідчим суддею належним чином не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нового корисливого кримінального правопорушення під час іспитового строку за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 січня 2016 року.

Стверджує, що існують виключні обставини обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання вказаного запобіжного заходу не суперечить принципам верховенства права та законності.

Посилається на існування обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне провадження, що унеможливлює обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 06 липня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0008432, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

14 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном, вчиненого повторно шляхом зловживання довірою (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

07 березня 2017 року старший слідчий СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року у задоволенні вищевказаного клопотання органу досудового розслідування відмовлено та зобов`язано ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дослідив документи, долучені до клопотання слідчого, які підтверджують обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні підстав застосування саме такого запобіжного заходу, який передбачений статтею 183 КПК України.

Разом з тим, врахувавши конкретні обставини справи, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що стороною обвинувачення не обґрунтовано даних, які свідчать про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тривалість кримінального провадження та позитивні характеристики особи, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, з якою укладено угоду про примирення, а також знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому доводи прокурора з цього приводу є безпідставними.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, суду без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, в даному конкретному випадку, відсутнє належне обґрунтування ризиків,передбачених ст. 177 КПК України та неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею належним чином не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нового корисливого кримінального правопорушення під час іспитового строку за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 січня 2016 року єне переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, відмовив у застосуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, якоювідмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, суду, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1733/2017 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1