У Х В А Л А

14.04.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором та мотивовано тим, що 30.11.2013 слідчим відділом Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області розпочато досудове розслідування за фактом незаконного відчуження майна ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80003547.

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стала заява адвоката АО «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_4 подана в інтересах ОСОБА_3 , щодо незаконного обтяження з подальшим відчуженням об`єктів нерухомого майна квартир, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

26.10.2015 постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення доручено слідчому управлінню УМВС України в Закарпатській області.

20.01.2016 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 , правову кваліфікацію даного кримінального правопорушення змінено з ч.2 ст.190 на ч.4 ст.190 КК України.

Стороною обвинувачення ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.358 (в редакції статті 2001 року) КК України, тобто у придбанні права на майно, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великому розмірі; підробленні іншого документа, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2007 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись в приміщенні офісу приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , шляхом підроблення та посвідчення довіреності від імені ОСОБА_9 без відома та згоди останньої, на право управління та розпорядження двома квартирами, розташованими за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , незаконно придбала право на вказані об`єкти нерухомого майна за наступних обставин:

Так, навесні 2007 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання права на дві квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які придбані потерпілою ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 05.03.2007 за №694 та договору купівлі продажу квартири, посвідченого тим же нотаріусом 05.04.2007 за №1290, ввійшовши в довіру до потерпілої під приводом надання допомоги в обслуговуванні даних квартир та у зв`язку із тим, що являється її тіткою, отримала від ОСОБА_9 оригінали документів на право власності на вказані об`єкти нерухомого майна та копії особистих документів потерпілої.

В подальшому, 27 листопада 2007 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , реалізуючи свої злочинні наміри на незаконне придбання права на майно ОСОБА_9 , маючи у своєму розпорядженні копії паспортних даних потерпілої та оригіналів документів про право власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна, знаходячись в офісі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , надала їй копії паспортних документів потерпілої для складання довіреності на право управління і розпорядження, належними потерпілій ОСОБА_9 квартирами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 .

В свою чергу, ОСОБА_7 (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), будучи приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5257 від 03.08.2004 та реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № НОМЕР_1 , виданого 20.10.2004 Львівським обласним управлінням юстиції, являючись відповідно до ст.3 Закону України «Про нотаріат» фізичною особою, уповноваженою державою на здійснення незалежної професійної нотаріальної діяльності, зокрема щодо посвідчення прав та фактів, які мають юридичне значення, не усвідомлюючи реальних злочинних намірів ОСОБА_6 направлених на незаконне придбання права на майно потерпілої, при цьому усвідомлюючи те, що потерпіла ОСОБА_9 особисто в нотаріальну контору до неї не зверталась, умисно, в порушення вимог статей 43, 45, 47, 55 Закону України «Про нотаріат», щодо встановлення цивільної дієздатності осіб учасників цивільних відносин, перевірки поданих документів, - без відома, згоди та присутності ОСОБА_9 , 27.11.2007 за допомогою власного комп`ютера, у офісі за місцем здійснення своєї нотаріальної діяльності в АДРЕСА_2 , склала довіреність від імені ОСОБА_11 , в яку внесла неправдиві відомості про те, що остання цією довіреністю уповноважила ОСОБА_12 бути її представником щодо управління та розпорядження ( в тому числі здійснення продажу, міни, здачі в оренду (найм), передачі в заставу (іпотеку), а також інших цивільних правочинів, що не суперечать чинному законодавству України), належними їй на праві власності квартирами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 . У той же час, ОСОБА_9 щодо складання та видачі такої довіреності до приватного нотаріуса ОСОБА_7 не зверталась і своєї згоди на це не надавала.
Цього ж дня, ОСОБА_6 в приміщенні офісу №12, по вулиці Стороженка в м.Львові, у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що потерпіла ОСОБА_9 на підписання даного роду офіційних документів її не уповноважувала, згоду свою не надавала, умисно, власноручно підробила підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_9 в складеній приватним нотаріусом ОСОБА_7 довіреності. Після цього, дану довіреність, в порушення вимог ст.ст. 43, 45 Закону України «Про нотаріат» посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 , шляхом нанесення відбитку печатки та підпису і зареєстровано в реєстрі за №3054.

Таким чином, внаслідок вчинення вказаних вище злочинних дій, ОСОБА_6 через підставну особу ОСОБА_12 отримала реальну можливість розпоряджатись належними потерпілій ОСОБА_9 об`єктами нерухомого майна, а саме: квартирами АДРЕСА_6 , ринкова вартість яких станом на листопад 2007 року становила відповідно 120 700 гривень та 648 300 гривень, а всього на загальну суму 769 000 гривень.
Не зупинившись на цьому, ОСОБА_6 , переслідуючи кінцеву мету незаконного особистого збагачення та доведення свого злочинного наміру до кінця, 27.11.2007 знаходячись в офісі приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 , на підставі підробленої нею довіреності, без відома, згоди та присутності потерпілої ОСОБА_9 , уклали із Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» два договори іпотеки №PML-600/236/200/1 та № PML-600/236/200/2, відповідно до умов яких ОСОБА_9 як іпотекодавець нібито передає Банку як іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - квартири, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , для забезпечення повного і своєчасного виконання кредитного договору №МL-600/236/2007, укладеного 27.11.2007 між ОСОБА_6 та даною банківською установою на суму 300000 доларів США. Вказані договори іпотеки від імені потерпілої підписані ОСОБА_12 на підставі раніше підробленої довіреності. В подальшому, в період листопада 2007 року по червень 2013 року у зв`язку із невиконанням ОСОБА_6 взятих на себе перед ЗАТ «ОТП Банк» зобов`язань в частині погашення кредиту та відсотків за його користування, належні потерпілій ОСОБА_9 об`єкти нерухомого майна були арештовані та реалізовані філією ПП «Нива-В.Ш.» з прилюдних торгів, як наслідок із власності потерпілої незаконно вибули об`єкти нерухомо майна, чим самим завдали матеріальних збитків в особливо великому розмірі.

29 червня 2016 року відповідно до ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.358 КК України, шляхом надсилання письмового повідомлення за допомогою поштового зв`язку за місцем реєстрації підозрюваної, оскільки остання за викликом на 11 годину 29.06.2016 не з`явилась і місце її перебування органу досудового розслідування не відоме.

17.06.2016 за місцем реєстрації ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_7 рекомендованим листом надіслано повістку про виклик на 11 годину 29.06.2016, однак відповідно до електронного реєстру Укрпошти адресату 24.06.2016 повторно повідомлено про надходження на його адресу поштового відправлення. Крім цього, 29.06.2016 о 14.25 годині на мобільний телефон підозрюваної ОСОБА_6 № НОМЕР_2 надіслано SMS-повідомлення про виклик на 11 годину 02.07.2016, однак на даний виклик ОСОБА_6 повторно не з`явилась, причин неявки не повідомила.

Також, 30.06.2016 о 17.40 годині рекомендованими листами надіслано за повторно повістки про виклик на 11 годину 04.07.2016 за адресами знаходження об`єктів нерухомого майна, які зареєстровані за підозрюваною ОСОБА_6 , зокрема: АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , однак і на вказані виклики ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явилась і місце її перебування слідчому не відоме, у зв`язку із чим 06.07.2016 прийнято постанову про оголошення підозрюваної ОСОБА_6 в розшук.

В ході досудового розслідування даного кримінального правопорушення ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2016 за клопотанням сторони обвинувачення було накладено арешт на квартири АДРЕСА_6 .
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2016 ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2016 скасовано, а матеріали провадження направлені на новий судовий розгляд в першу інстанцію. За результатами нового судового розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду винесено ухвалу від 14.11.2016 про накладення арешту на вказані вище об`єкти нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_13 .
Однак, при виконанні наведеної вище ухвали слідчого судді державним реєстратором відмовлено у проведенні реєстрації обтяження, оскільки 09.11.2016 ОСОБА_13 продала квартири АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 ОСОБА_14 , згідно договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_15 .
Враховуючи те, що вилучені речі мають значення речового доказу, а також з метою унеможливити їх зникнення, втрату, пошкодження чи розпорядження ним власником, слідчий просив накласти на них арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання та просив суд таке задовільнити.

Відповідно до ч.1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2ст.170 КПК України: Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1ст.98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч.2ст.173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, щотимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи якій можуть належати ці речі , як тимчасово вилучення майна у нього майна та його арешт, вказані обєкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170,171-173,309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання -задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження на наступні об`єкти нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_14 , зокрема:

-Квартиру за адресою АДРЕСА_3 ,
-Квартиру за адресою АДРЕСА_12 ,

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом пяти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1