Справа № 126/1403/16-к
Провадження №11-кп/772/101/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження №0000280 за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 2.10.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, з призначенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням правил складання покарань, визначених п. 4 ч. 1ст. 72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_8 призначено, шляхом повного складання не відбутої частини покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 02.10.2015 року у виді 2 років 25 діб обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням на нього обов`язків передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_8 засуджено вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 02.10.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
15.03.2016 року начальником Бершадського РВ КВІ ОСОБА_10 ОСОБА_8 ознайомлено з умовами та порядком відбування даного покарання та попереджено про відповідальність, передбачену ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування громадських робіт, про що ОСОБА_8 власноручно розписався у підписці.
15.03.2016 року Бершадським РВ КВІ видано направлення ОСОБА_8 для відбування громадських робіт до М`якохідської сільської ради та зобов`язано його приступити до їх відбування з 16.03.2016 року, однак, від отримання даного направлення ОСОБА_8 категорично відмовився, власноручно зазначивши про це у ньому. У зв`язку з цим, направлення було передано до М`якохідської сільської ради, де на його підставі 16.03.2016 року виготовлено графік виходу на роботу.
Пунктом 5.3 Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженої спільним наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України №270/1560 від 19.12.2003 року визначено, що особи, засуджені до громадських робіт, зобов`язані: додержуватися встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати установлений судом строк громадських робіт; з`являтися за викликом до інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись на реєстрацію до інспекції; не порушувати громадський порядок.
Однак, в період з 16.03.2016 року по теперішній час до відбування громадських робіт, згідно графіку виходу на роботу, без поважних на те причин, ОСОБА_8 не приступив, чим порушив умови та порядок відбування громадських робіт.
Відповідно до п.8.2.1 Інструкції ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт вважається невиконання засудженим встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання.
Заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного цим вироком, приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2015 року та остаточно призначити покарання у виді 2 років 25 діб обмеження волі. Призначаючи покарання суд не взяв до уваги, що попереднім вироком ОСОБА_8 було призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт, яке належить відбувати реально.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований та не заперечується в апеляційній скарзі. Також ніким не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є слушними.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушень судом закону України про кримінальну відповідальність знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду та є безумовними підставами для скасування вироку суду, виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 2.10.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Вказане покарання засудженому ОСОБА_8 належало відбувати реально.
При цьому, суд першої інстанції 11.07.2016 року ухвалюючи вирок, призначив ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у вигляді двох років обмеження волі та правильно визначив ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків, проте в подальшому неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України та звільнив останнього від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, фактично переглянув попередній вирок цього ж суду від 2.10.2015 року, яким його засуджено до покарання у виді 200 годин громадських робіт, які належало відбувати реально.
Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконне застосування ст. 75 КК України призвело до призначення ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413, ст. 414 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.
Заперечення обвинуваченого про вимушене визнання вини та не роз`яснення положень ст. 349 КПК України суд не приймає до уваги, оскільки з технічного запису фіксації судового засідання вбачається, що ОСОБА_8 належним чином роз`яснено наслідки спрощеного порядку розгляду кримінального провадження.
Керуючись ст. 405, 407, 420 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного цим вироком, приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2015 року та остаточно призначити покарання у виді 2 років 25 діб обмеження волі.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: