Справа № 715/19/17
Провадження № 1-кп/715/18/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
захисника потерпілого ОСОБА_10
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, румуна, громадянина України, не працюючого, раніше судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.296 та ч.1 ст. 121 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, румуна, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.296 КК України,-
01.05.2016 біля 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом зі вдома особами матеріали відносно яких виділені в окремі кримінальні провадження, прийшов на літню площадку біля приміщення магазину - бару ПП ОСОБА_11 , який розташований по АДРЕСА_1 , де діючи умисно, узгоджено між собою у групі осіб, підійшли до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Купка Глибоцького району Чернівецької області та нічого не пояснюючи, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві та громадських місцях, в присутності сторонніх осіб які також в той час перебували у вказаному місці, безпричинно, з особливою зухвалістю, почали наносити чисельні удари руками та ногами в область життєво важливих органів тобто в область голови та живота, а також по іншим частинам тіла ОСОБА_9 , внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи, спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці нижньої повіки зліва, по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині в кількості 3-х., садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу та крововиливу підкон`юнктивального в ділянці лівого очного яблука у зовнішніх квадрантах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки по нижньому полюсу з переходом на ворота, з розвитком гемоперитонеума, які відносяться до категорії тяжких та таких, що небезпечні для життя. Побиття ОСОБА_9 тривало біля 3-5 хвилин, незважаючи на намагання сторонніх громадян припинити хуліганські дії, після чого ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, за кваліфікуючою ознакою - вчинені групою осіб.
Крім цього, під час вчинення хуліганський дій, ОСОБА_5 переслідуючи умисел на вчинення умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, 01.05.2016. біля 21 год. 30 хв.. ОСОБА_5 прийшов на літню площадку біля магазину-бару ПП ОСОБА_11 , який розташований по АДРЕСА_1 , де з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , та наніс один удар обутою ногою в область живота ОСОБА_9 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки по нижньому полісу з переходом на ворота, з розвитком гемоперитоеума. які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких та таких, що небезпечні для життя. В наслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 було надано необхідну медичну допомогу в умовах ЛШМД м. Чернівці, в ході якої було виконано спленектомію (видалення селезінки), тобто спричинення потерпілому вказаних вище тілесних ушкоджень призвело до втрати органу, зокрема селезінки.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь-якого органу.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованих йому злочинах не визнав та пояснив, що він взагалі не був на місці злочину, а знаходився в той час у с. Жадові у свого друга ОСОБА_12 , якому поїхав допомагати чистити колодязь та розвантажувати дрова. Вказав що 01.05.2016р. до обіду перебував у себе вдома в с. Купка, після чого поїхав в с. Жадов, звідки приїхав 02.05.2016р. ввечері. З потерпілим ОСОБА_9 вони перебували у нормальних дружніх відносинах, працювали разом десь років п`ять назад, копали криниці потім через розбіжності з приводу заробітної плати перестали працювати разом. Проте відносини між ними лишились дружніми. Вважає, що потерпілий його оговорює. Вказав на те що його брат ОСОБА_4 розповідав йому, що 01.05.2017 року ввечері ОСОБА_9 погрожував йому та їхньому братові ОСОБА_13 рушницею біля бару ОСОБА_11 , вони перелякались та пішли додому. Про обставини побиття ОСОБА_9 йому нічого не відомо. Просив його виправдати.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що 01.05.2016 року він після обіду разом з братом ОСОБА_13 поїхав до бару ОСОБА_11 в с. Купка. Біля бару до нього підійшов ОСОБА_14 . Близько 18 год.30 хв. до бару приїхали брати ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . При цьому між ним та ОСОБА_17 біля бару виник словесний конфлікт. В цей час на машині серебристій Жетта під`їхав потерпілий ОСОБА_9 та вийшовши з машини витягнув рушницю, пристав її йому до шиї та погрожував не пояснюючи причини своїх дій, після цього опустив рушницю. Він перелякався та вирішив піти звідти. Після цього він передзвонив брату ОСОБА_13 та повідомив йому по цю подію та сказав щоб він не йшов до бару, після чого вони зустрілись та разом пішли додому, це вже була приблизно 20-21 година. Брат ОСОБА_18 в той час знаходився в с. Жадова у свого друга, а брата ОСОБА_19 він побачив тільки 02.05.2017 року коли той повернувся з Франції. Вказав, що у нього особисто з ОСОБА_9 жодних конфліктів не було, відносини були нормальнми, чому він його оговорює йому не відомо. Також повідомив, що в той момент коли потерпілий приставив рушницю до його шити біля бару також знаходився ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_14 . Вказав на те, що з приводу погроз рушницею він в поліції не звертався.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їх вина у інкримінованих злочинах доведена наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав на те, що 01.05.2016 року коло 21 год. він поїхав за сигаретами до бару-магазину ОСОБА_11 . Будучи в даному барі він замовив каву, при цьому йому передзвонив знайомий з Москви з яким він почав говорити по телефону, оскільки був поганий зв`язок він вийшов на вулицю та продовжував розмову знаходячись біля вікна бару. В цей час він помітив, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_21 виник конфлікт, при цьому він зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_4 після чого продовжив розмову по телефону. Через певний проміжок часу до бару під`їхав автомобіль Жигуль з якого вийшли четверо братів ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 та направились в його сторону. ОСОБА_5 підійшовши до нього сказав йому що тут ти попав та одразу наніс йому один удар кулаком по обличчю від чого він упав. Після чого всі четверо братів почали наносити йому удари по різним частина тіла, а саме ОСОБА_26 бив по ногам, ОСОБА_25 по голові, ОСОБА_23 по животі та грудях, а ОСОБА_24 наносив удари в область грудей. Вказав що кожен з братів наносив багато ударив, при цьому ОСОБА_18 наніс близько 10 ударів і від одного його удару по животі він відчув різкий біль в область живота. В цей час з бару вийшла ОСОБА_27 та почала кричати щоб його лишили. Після чого брати ОСОБА_28 його залишили сіли в машину та поїхали. Після цього ОСОБА_29 , якій був там передзвонив його брату ОСОБА_30 , після чого передзвонив в поліцію, а потім приїхали працівники поліції, а пізніше поїхали в лікарню в смт. Глибока, проте від госпіталізації він відмовився. Через пару днів він поїхав знімати побої проте там було закрито і він поїхав в лікарню на вул.. Фастівську де він був госпіталізований. Будучи в лікарні йому видалили селезінку, і він лишився інвалідом. Вказав на те, що зброї він немає. З обвинуваченим ОСОБА_5 вони працювали разом, копали криниці відносини були дружні. Після того як перестали разом робити також залишилися у дружніх відносинах. З іншими братами конфліктів не мав. Повідомив, що обвинувачені йому шкоду не відшкодували, пробачення у нього не просили. Уточнив, що цивільний позов підтримує у повному обсязі, незважаючи на те, що матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_31 виділені в окреме провадження, матеріальну та моральну шкоду просить стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_9 повідомив, що 01.05.2016 року біля 21 год. 30 хв. біля місцевого бару в с. Купка брати ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 в ході суперечки спричинили йому тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів кулаками та ногами по різним частинам тіла.
З рапорту інспектора поліції ОСОБА_36 вбачається, що 02.05.2016 року о 00 год. 20 хв. в чергову частини Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення від чергового лікаря ОСОБА_37 про те, що на приймальному відділенні Глибоцькеої ЦРКЛ звернувся ОСОБА_9 , 1987 року народження з діагнозом забій м`яких тканин голови та обличчя, підшкірна гематома лівого ока, внаслідок побиття Матвейчуками в с. Купка.
З рапорту інспектора поліції ОСОБА_38 вбачається, що 03.05.2016 року о 16 год. 10 хв. в чергову частини Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення від лікаря ЛШМД м. Чернівці про те, що у ввіділенні першої хірургії в результаті побиття односельчанами звернувся ОСОБА_9 , 1987 року народження з діагнозом забій органів черевної порожнини.
Під час проведення слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_9 , які зафіксовані у відповідних протоколах від 13.06.2016 року та 15.07.2016 року, які були досліджені в судовому засіданні, потерпілий детально показав де і при яких обставинах, по яких частинам тіла йому були нанесені тілесні ушкодження братами ОСОБА_28 , при цьому показав хто і по яким частинам тіла йому наносив удари, та показав як в момент нанесення йому удару ногою в область живота ОСОБА_39 він відчув різкий біль.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 , підтвердив покази потерпілого ОСОБА_9 . Пояснив, що 01.05.2016 року близько 21 год. він знаходився біля бару ОСОБА_11 в с. Купка. ОСОБА_9 говорив по телефону та пив каву біля вікна бару. Він бачив як під`їхав автомобіль та з неї вийшли четверо братів ОСОБА_41 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_23 . ОСОБА_18 підійшовши до потерпілого одразу наніс йому один удар кулаком по обличчю від чого ОСОБА_9 впав, після чого йому всі брати ОСОБА_32 , ОСОБА_18 , ОСОБА_34 та ОСОБА_33 наносили удари по різним частинам тіла потерпілого на протязі декількох хвилин. Під час намагання їх зупинити йому також нанесли один удар. Після цього брати ОСОБА_28 всі четверо сіли в автомобіль на якому під`їхали (Жигуль копійка) та поїхали в невідомому напрямку. ОСОБА_42 був за кермом. Після цього він передзвонив брату потерпілого ОСОБА_43 , який через декілька хвилин приїхав, покликали поліції. Після того як приїхали працівники поліції повели потерпілого ОСОБА_9 в лікарню. Вказав, що бійку також бачили ОСОБА_44 , ОСОБА_15 , ОСОБА_45 , також ОСОБА_27 вийшла з бару.
Під час проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_46 , який зафіксований у протоколі від 13.06.2016р. та фото таблиці ілюстрацій до нього, які були досліджені в судовому засіданні, свідок детально показав де і при яких обставинах, по яких частинам тіла і хто саме з братів ОСОБА_28 наносили удари потерпілому ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засідань свідок ОСОБА_47 показав, що він є рідним братом потерпілого ОСОБА_9 01.05.2016 року близько 22 год. йому зателефонував ОСОБА_48 та повідомив, що брата побили. Коли він під`їхав на місці були ОСОБА_29 , ОСОБА_44 та ОСОБА_49 , які йому повідомили, що його брата побили четверо братів ОСОБА_28 . Після того як приїхала поліція вони поїхали у лікарню.
Згідно висновку експерта № 876-д від 17.06.2016 року, судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні реанімації та 1-му хірургічному відділенні ЛШМД м. Чернівці з 03.05.2016року по 13.05.2016року з діагнозом: Основний: Закрита травма живота. Розрив селезінки. Ускладнення основного: Гемоперитоніум Супутній: Тупа травма органів грудної клітки. Постравматична двобічна нижньодольова пневмонія. Постравматична гематома лівого ока. Крововилив лівого ока. При проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: 2.1.Синці: в ділянці нижньої повіки зліва; по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині в кількості 3-х. Садно по задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Крововилив підкон"юнктивальний в ділянці лівого очного яблука у зовнішніх квадрантах. 2.2.Гематома в ділянці кореня брижі. Розрив селезінки по нижньому полюсу з переходом на ворота, з розвитком гемоперитонеума. Тілесні ушкодження вказані в п.2.1. даних підсумків відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження вказані в п.2.2. даних підсумків відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як такі шо небезпечні для життя. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення ударів кулаками та ногами, при цьому було нанесено не меньше семи травмуючих дій, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в постанові. Враховуючи покази потерпілого ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 року, а також свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 під час допиту в якості свідків в частині визначення (відтворення) механізму спричинення тілесних ушкоджень у нього, не виключається можливість їх виникнення. Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень в ході побиття ОСОБА_9 міг самостійно ходити, харчуватись, розмовляти до моменту надання йому медичної допомоги, тобто до 03.05.2016 року.
Згідно висновку експерта № 917-д від 29.06.2016 року, судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні реанімації та 1-му хірургічному відділенні ЛШМД м. Чернівці з 03.05.2016року по 13.05.2016року з діагнозом: Основний: Закрита травма живота. Розрив селезінки. Ускладнення основного: Гемоперитоніум Супутній: Тупа травма органів грудної клітки. Постравматична двобічна нижньодольова пневмонія. Постравматична гематома лівого ока. Крововилив лівого ока. При проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: 2.1.Синці: в ділянці нижньої повіки зліва; по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині в кількості 3-х. Садно по задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Крововилив підкон"юнктивальний в ділянці лівого очного яблука у зовнішніх квадрантах. 2.2.Гематома в ділянці кореня брижі. Розрив селезінки по нижньому полюсу з переходом на ворота, з розвитком гемоперитонеума. Тілесні ушкодження вказані в п.2.1. даних підсумків виникли в результаті не менш як шестикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, м внаслідок нанесення ударів кулаками рук та обутими у взуття ноги відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження вказані в п.2.2. даних підсумків виникли в результаті не менш як однократної травмуючої дії твердого тупого предмету, можливо внаслідок нанесення удару кулаком руки або обутою у взуття і відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя. Всі вищевказані тілесні ушкодження по строку та обставинах відповідати вказаному у постанові.
З висновку експерта № 1035-д від 21.07.2016 року, судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні реанімації та 1-му хірургічному відділенні ЛШМД м. Чернівці з 03.05.2016року по 13.05.2016року з діагнозом: Основний: Закрита травма живота. Розрив селезінки. Ускладнення основного: Гемоперитоніум. Супутній: Тупа травма органів грудної клітки. Постравматична двобічна нижньодольова пневмонія. Постравматична гематома лівого ока. Крововилив лівого ока. При проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: 2.1.Синці: в ділянці нижньої повіки зліва; по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині в кількості 3-х. Садно по задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Крововилив підкон"юнктивальний в ділянці лівого очного яблука у зовнішніх квадрантах. 2.2.Гематома в ділянці кореня брижі. Розрив селезінки по нижньому полюсу з переходом на ворота, з розвитком гемоперитонеума.
Тілесні ушкодження вказані в п.2.1. даних підсумків виникли в результаті не менш як шестикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення ударів кулаками рук та обутими у взуття ногами, і відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Тілесні ушкодження вказані в п.2.2. даних підсумків виникли в результаті не менш як однократної травмуючої дії твердого тупого предмету, можливо внаслідок нанесення удару кулаком руки або обутою у взуття ногою, і відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя. Всі вищевказані тілесні ушкодження по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в постанові.
З огляду на викладені обставини, враховуючи, що покази потерпілого ОСОБА_9 є послідовними та підтверджуються, показами вищевказаних свідків та іншими доказами, які були досліджені в судому засіданні, суд вважає їх достовірними.
При цьому, суд критично відноситься до показів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те що вони не були на місці події та не наносили ударів, показів свідків ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , та вважає їх такими, що спрямовані заплутати суд при з`ясуванні істини по справі.
За таких обставин, суд визнає показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , даних, які містяться в протоколах проведення слідчих експериментів з потерпілим та свідком додатки до них, всі наведені вище висновки експертів, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , яке супроводжувалось порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, в ході якого ОСОБА_5 також наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .
Кваліфікуючи дії обвинувачених як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин події яка відбулася, а саме особливої зухвалості, яка полягала у нанесенні тілесних ушкоджень несподівано для потерпіого, та винятковим цинізмом.
У роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Крім цього, Верхвний Суд України у своїй постанові від 04 жовтня 2012 року (справа №5-17кс12) акцентував увагу на тому, що фактично при відмежуванні хуліганства від, зокрема посягань проти життя і здоров`я людини необхідно враховувати, що суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковане як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи: засуджені і потерпілі між собою були знайомі; до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.
При цьому, незважаючи на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_9 були знайомі між собою, в судовому засіданні не встановлено, що вони між собою перебували у неприязних відносинах, на що неодноразово наголошували самі обвинувачені в своїх поясненнях. При цьому поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень в даному випадку жодним чином не могла бути поведінка потерпілого ОСОБА_9 , оскільки, в судому засіданні належними та достовірними доказами не встановлено жодної протиправної поведінки потерпілого по відношенню до обвинувачених, оскільки така поведінка має відбутись до початку протиправних дій з боку обвинувачених, і фактично ці події мають бути нерозривні у часі.
Слід зазначити, що особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні, а поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
В даному випадку, суд вважає, що дії обвинувачених були викликані під малозначним приводом та були позбавлені будь-якої необхідності, при цьому вони відбувались у громадському місці у присутності інших осіб, що було встановлено в судовому засіданні, а посилання захисту з цього приводу є необґрунтованими.
З огляду на наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, і крім цього суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, що спричиноло втрату будь-якого органу.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, суд виходить з наступного.
Так, суб`єктивна сторона умисного тяжкого тілесного ушкодження обов`язково характеризується прямим умислом тільки у двох випадках тоді, коли воно має характер мучення, і при заподіянні його з метою залякування потерпілого або інших осіб. В інших випадках умисел може бути як прямим, так і непрямим.
Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання (ст.24 КК України).
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 наносячи удар взутою ногою по житев важливим частинам тіла потерпілого в області живота, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, а саме те, що він може нанести тілесні ушкодження особі, та передбачав суспільно небезпечні наслідки цього діянні.
При цьому той факт, що саме обвинувачений ОСОБА_5 наніс удар потерпілому від якого ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження були достовірно встановлені в судовому засіданні, і потерпілий неодноразово наголошував, що саме від удару обвинуваченого ОСОБА_5 він відчув сильний різкий біль в область живота.
Невизнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України), при цьому покарання має на меті не тільки кар, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не встановлено.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив декілька злочинів, які відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких, характер вчинення злочинів та обставини при яких вони були скоєні, ту обставину, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в томі числі за аналогічні злочини, при цьому вчинив новий злочини, його характеристику по місцю проживання, ту обставини, що завдану шкоду потерпілому не відшкодував.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинені ним злочини в межах санкцій статей, які йому інкримінують, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, буде відповідати цілям покарання, а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. При цьому підстав для призначення покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України суд не знаходить.
Враховуючи обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідним обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, характер вчинення злочину та обставини при яких він був скоєний, ту обставину, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його характеристику за місцем проживання. При цьому суд також враховує позицію сторони обвинувачення, яка не полягала у призначенні покарання з ізоляцією від суспільства, аналогічну позицію потерпілого, який не наполягав на суровій мірі покарання, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин вперше, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, а тому в даному конкретному випадку, суд вважає, що для досягнення мети покарання можливе призначення покарання обвинуваченому без його ізоляції від суспільства, проте на нього слід покласти ряд обов`язків під час іспитового строку. При цьому за глибоким переконанням суду в даному конкретному випадку саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 слід задовольнити частково виходячи за наступного.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ст.1177 ЦК України).
З висновків досліджених в судовому засіданні судово-медичних експертиз вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 перебував на лікуванні в закладі охорони здоров`я, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, поніс матеріальні витрати, копії документів на підтвердження яких були подані до позовної заяви, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 15 828,97 гривень підлягають до задоволенню, оскільки вони підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами.
При цьому, враховуючи, що потрпілому внслідок взлочину були нанесені і легкі і тяжкі тілесні ушкодження суд вважає, за необхіним матеріальну шкоду на придбання ліків слід стягнути з обвинувачених солідарно.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_9 суд враховує, що останній внаслідок вчинення злочину отримав тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до довготривалого розладу здоров`я, отримав третю групу інвалідності, він втратив життєво важливий орган, тяжкість вимушених змін у його життєвих обставинах, глибину фізичних та душевних страждань.
Разом з цим, суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди саме в заявлених в позовних вимогах сумах, так як немає і не може бути абсолютних критеріїв майнового виразу душевного болю, морального страждання, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням позивача і може мати суто умовний вираз. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин, які мають суттєве значення, матеріального стану сторін та, враховуючи вимоги розумності й справедливості, вважає, що належному і дійсному її розміру відповідатиме сума моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 349, 368, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочинів передбачених ч.1 ст.121 КК України та ч.2 ст.296 КК України і призначити йому міру покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.121 КК України 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому міру покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку тривалістю (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 в солідарному порядку, майнову шкоду у розмірі 15 828 (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім). гривень 97 копійки
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Судддя: ОСОБА_1