Номер провадження: 11-сс/785/1228/17
Номер справи місцевого суду: 522/5547/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

Підозрюваного: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року.

Вказаною ухвалою в відношенні:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 , раніше не засудженого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 1 562 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає два мільйони чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті грн.

встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 про застосування до ОСОБА_10 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного.

Крім того, застосовуючи запобіжний захід, слідчий суддя вказав на ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя врахував також те, що під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Адвокат ОСОБА_7 у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді має бути скасована.

На його думку, слідчий суддя не прийняв до уваги, що підозра не є обґрунтованою, оскільки всі докази, які були надані слідчим є недопустимими та такими, що не дають підстав підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім того, на думку апелянта, слідчим суддею не встановлено та не наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не прийнято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, ніяким чином не впливав на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта чи спеціаліста, не перешкоджав кримінальному провадженню та не знищував речей чи документів.

За таких обставин адвокат ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши доповідь судді, вислухав думку підозрюваного та захисників, які апеляційну скаргу підтримали та просили суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.

Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового слідства ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, а, з урахуванням особи підозрюваного, він може переховуватися від органу досудового слідства та суду, а також загроза знищення, схову або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста та вчинення інших кримінальних правопорушень є реальною.

Слідчий суддя навів в ухвалі ризики, передбачені ст. 178 КПК України, навів мотиви на підтвердження того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти, тому доводи апеляційної скарги у цій частині є необґрунтованими і безпідставними.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини, а саме те, що «обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, підозрюваний має утримуватись під вартою.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 178, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року, якою в відношенні ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 1 562 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає два мільйони чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті грн, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4