Справа № 736/344/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/648/2017
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Б.Слобода, Корюківського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, не судимого відповідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року ОСОБА_9 визнано винним та призначено покарання

за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

за ч. 3 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Застосовано до ОСОБА_7 ст. 70 КК України, і шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 176 ( сто сімдесят шість) грн. 20 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 в період з 19 по 23 грудня 2016 року в обідню пору доби, знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що продавець магазину відволікся, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з вітрини магазину, скоїв крадіжку товару у вигляді поясного патронташа вартістю 398 гривень, належного ФОП ОСОБА_10 .

08 січня 2017 року, близько 13 години, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кафе «Зустріч», розташованого за адресою: м. Корюківка, вул. Предзаводська, 16а, Чернігівської області, скориставшись тим, що відвідувач кафе ОСОБА_11 заснув за столом, умисно, повторно, таємно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, зі стільця, котрий стояв поряд зі ОСОБА_11 , скоїв крадіжку бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia» модель 206, чорного кольору ІМІL1: НОМЕР_1 , ІМІL2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку експерта №341/17-24 від 18.01.2017 року 600 грн., належного ОСОБА_11

16 січня 2017 року, в період з 21 по 22 годину, обвинувачений ОСОБА_7 , з метою скоєння крадіжки чужого майна прибув до охороняємої території повсякденного ринку ПП «ТОРГ-СВ», який розташований за адресою: м. Корюківка, вул. Вокзальна, 5а, де, переліз через закриті ворота та потрапив на території ринку. Знаходячись на території ринку, ОСОБА_7 , повторно, умисно, таємно, з корисливим мотивом, за допомогою фомки, яку приніс з собою, зірвав два навісні замки на дверях торгівельного кіоску належного ФОП ОСОБА_12 , після чого проник до середини приміщення кіоску, звідки скоїв крадіжку нового товару, на загальну вартість 9540 грн., що належить ОСОБА_12 ..

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання обране судом першої інстанції, без застосування ст. 75 КК України.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, помилково враховано, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілим, не достатньо враховано, що Сподарець раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які є середньої тяжкості та тяжким злочином, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, розмір і значимість викраденого майна, обставину яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України в стані алкогольного сп`яніння, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілим та відсутність матеріальних претензій, особу обвинуваченого ОСОБА_7 який працездатний, але не працює, згідно довідок на обліках в психіатричному кабінеті не перебуває, а перебуває з 27.11.2015 року на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опоїдів», за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені відповідно ст. 89 КК України.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відносяться до злочинів невеликої, середньої тяжкості та тяжкого злочину відповідно, спочатку крадіжку ОСОБА_7 вчинив шляхом вільного доступу, потім повторно, і в подальшому шляхом проникнення до сховища, що свідчить про стійке небажання останнього покращувати свій матеріальний стан законним шляхом.

Судом першої інстанції, хоча і врахована обтяжуюча обставина вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, але цьому дана не повна оцінка в сукупності з іншими обставинами, зокрема відсутність постійної роботи, негативно характеризується за місцем проживання, що також підтверджує стійке небажання ведення соціального способу життя.

Крім того, судом помилково враховано на користь обвинуваченого пом`якшуючу обставину відшкодування шкоди потерпілим, оскільки викрадені ОСОБА_7 речі було вилучено працівниками поліції та ними ж повернуто потерпілим, що не свідчить про наявність добровільної волі обвинуваченого на відшкодування заподіяних збитків.

Також, судом першої інстанції не взято до уваги висновки органу пробації, в яких вказано, що зважаючи на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства. А необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При призначенні покарання, колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпеки, обставини вчинення кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу статті 89 КК України і вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, але меншому розмірі ніж просить прокурор, що на переконання колегії суддів є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_7 покарання - скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_7 визнати винним і призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

Виключити із мотивувальної частини вироку пом`якшуючу обставину відшкодування шкоди потерпілим.

В решті вирок залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ: