Справа № 129/520/17
Провадження по справі № 1-кп/129/188/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000256 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нехворощ Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, військовослужбовця в/ч польова пошта НОМЕР_1 , несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

Установив:
Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом її командира на посаду старшого навідника 3-ї гармати 1-го артилерійського взводу 3-ї артилерійської батареї артилерійського дивізіону, всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з мотивів допомогти вагітній дружині та метою ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 08.09.2015 р. самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та по теперішній час до військової частини не повернувся, проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , не маючи наміру повернутись до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 408 КК України як самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 08.09.2015 р. він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , призначений наказом її командира на посаду старшого навідника 3-ї гармати 1-го артилерійського взводу 3-ї артилерійської батареї артилерійського дивізіону, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з мотивів допомогти вагітній дружині та метою ухилення від військової служби, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в в АДРЕСА_1 та не повернувся до військової частини для проходження військової служби.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним розслідуванню справи і її розгляду в суді, відсутність судимості, позитивну загальну репутацію обвинуваченого, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Зазначені обставини суд визнає винятковими за ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий стосовно ст.12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 3 ст. 408 КК України покарання, - у виді арешту з відбуванням на гауптвахті з зарахуванням в час відбування цього покарання періоду перебування ОСОБА_4 під вартою з 20.01.2017 р. по 20.03.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням перебування в місцях позбавлення волі, а один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті строком на три місяці.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_4 під вартою з 20.01.2017 р. по 20.03.2017 р. (59 днів) включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України) 59х2=118 днів позбавлення волі, а один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту (п.а п.1 ч.1 ст.72 КК України); в зв`язку з цим покарання у виді арешту строком на три місяці вважати ОСОБА_4 відбутим повністю.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 .

Суддя: