справа №619/1960/17
провадження №1-кс/619/1062/17
УХВАЛА
іменем України
30 серпня 2017 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора слідчогоОСОБА_3 ОСОБА_4
захисника підозрюваногоОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000085 від 14.01.2013 щодо:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 19.06.2003 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , прийшовши на земельну ділянку АДРЕСА_3 , та зайшовши до середини будинку, який розташований на території зазначеної ділянки, у якому перебувала його дружина ОСОБА_7 , разом з власником ділянки ОСОБА_8 , де близько 23 годині 10 хвилин, на другому поверсі будинку, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник прямий умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті на другому поверсі зазначеного будинку, почав наносити удари в різні частини тіла ОСОБА_8 , який в свою чергу, намагаючись припинити неправомірні дії ОСОБА_6 , почав зупиняти останнього, схопивши за його верхній одяг, в результаті чого, обидва, впали на металеву драбину та скотились по ній на землю, поруч із будинком. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , маючи при собі ніж, який він приніс із собою, наніс ОСОБА_8 даним ножем один удар в шию, та шість ударів в область тулуба, в результаті чого ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1706 від 21.07.2003 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в області правої бокової поверхні, що пошкодила м`язи шиї; два проникаючих в ліву плевральну порожнину колото-різаних поранення на передній поверхні грудної клітини зліва, що пошкодила ліву легеню з кровотечею в ліву плевральну порожнину; колото-різане поранення живота посередині з пошкодженням брижейки тонкого кишечника з повним перетином лівої загальної клубової артерії; два колото-різаних поранення на животі зліва, одне з них проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням стінок тонкого кишечника брижейки; одне колото-різане поранення в ділянці нирок з пошкодженням м`язів спини, що призвели до гострої крововтрати, від якої ОСОБА_8 помер.
До суду надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що 20.07.2003 Дергачівською районного прокуратурою Харківської області порушено кримінальну справу №37030033 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Слідчим 08.08.2003 прийнято рішення про притягнення ОСОБА_6 в якості обвинуваченого у кримінальній справі №37030033 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Того ж дня, слідчим за погодженням з прокурором Дергачівського району до Дергачівського районного суду, направлено подання про обрання стосовно обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке судом було задоволено 08.08.2003, проте не виконане, з причин переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства. У зв`язку з тим, що органом досудового слідства всі можливі слідчі дії, проведення яких можливо без обвинуваченого, були виконані, але місце знаходження ОСОБА_6 , в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановити не виявилося можливим, 08.08.2003 досудове слідство по кримінальній справі №37030033 було зупинено, ОСОБА_6 оголошено в розшук. Після набрання 20.11.2012 чинності Кримінального процесуального кодексу України, 13.01.2013 слідчим відділенням Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області (на даний час - СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області) до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000085. Усі матеріали кримінальної справи №3703003, відповідно до перехідних положень КПК України, долучені до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000085. За результатами розгляду матеріалів зазначеного кримінального провадження 09.08.2013 слідчим за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому КПК України, ОСОБА_6 повідомлено, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 10.08.2013 слідчим за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному проваджені прийнято рішення про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000085, з підстав неможливості закінчення досудового розслідування, у зв`язку переховуванням підозрюваного від органів досудового слідства та неможливості встановлення місця його фактичного місця знаходження. Разом з цим, в ході досудового розслідування слідчим та прокурором до суду подавались клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 09.03.2016, 05.10.2016 та 23.06.2017 ухвалами слідчого судді задоволені клопотання слідчого та прокурора, у зв`язку з чим надавались дозволи на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 28.08.2017 за результатами проведення слідчих (розшукових) дій, у т.ч. направлених на встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_6 за підозрою у скоєнні вказаного злочину, у порядку ст. 208 КПК України, на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 23.06.2017 року про дозвіл на затримання з метою приводу, затримано підозрюваного ОСОБА_6 . Старшим слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 20.07.2003 за адресою: ділянка АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом відтворення обстановки проведеного за участі свідка ОСОБА_7 ; висновками експертиз. Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 скоїв особливо тяжкий злочин, і, знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у справі, впливати на свідків. Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення яких передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також той факт, що він перебуває у розшуку за скоєння ним даного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин може переховуватись від слідства та суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Крім того, враховуючи, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч. 1 ст.177 КПК України). Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів. ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має офіційного доходу, постійного місця мешкання не має, протягом 14 років переховувався від органу досудового розслідування.
У судовому засіданні прокурор та слідчий обґрунтували клопотання тим, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та існують ризики, які зазначені у п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний свою вину у пред`явленій підозрі визнав повністю, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовуючи станом здоров`я.

Захисник у судовому засіданні вважала клопотання необгрунтованим, зазначила, що тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для тримання під вартою, будь-які ризики відсутні, просила обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою враховуючи стан здоров`я підозрюваного зазначила, що в умовах СІЗО не можливо надати йому відповідну кваліфіковану допомогу.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до постанови від 20 липня 2003 року порушено кримінальну справу по факту умисного вбивства ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

08.08.2003 згідно постанови слідчого ОСОБА_6 притягнуто у якості обвинуваченого.

Постановою від 08.08.2003 обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що останній переховується від органів досудового слідства.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 14.01.2013 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0000085).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 затримано 28.08.2017 о 08год.50хв.

28 серпня 2017 року ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

У відповідності до п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Однак, доказів доцільності застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, його достатності для запобігання встановленому судом ризику, не надано слідчому судді.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній переховувався від органів досудового розслідування, про що свідчить постанова про оголошення розшуку, факт проживання не за зареєстрованою адресою з 2004 року та відсутність реєстрації за фактичним місцем проживання, не працевлаштований, тобто не має постійного джерела прибутку, крім того, з наданої прокурором довідки виданої 29.08.2017 Харківською міською клінічною лікарнею швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Проф. Мещанінова вбачається, що підозрюваний перебував у даній лікарні з 23.01.2009 по 04.02.2009, де указав інше «по батькові», замість « ОСОБА_11 » зазначив « ОСОБА_12 » та рік народження, замість «1957» - «1947», зазначивши, що йому 61 рік.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому, санкція статті, за якою підозрюється та визнає себе винним ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.
Згідно вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та начальника Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 25 жовтня 2017 року включно.

Суддя ОСОБА_1