Провадження № 1-кс/200/6148/17
29 червня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
21 червня 2017 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 з проханням скасувати арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року на нерухоме майно нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу серії НАС 178935/р № 1464 від 22 жовтня 2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим № 1464.
Підстави для задоволення клопотання навів наступні. Так, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року накладено арешт, шляхом позбавлення права на відчуження на нерухоме майно нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 .Право власності набуто ним на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2015 року, який посвідчено нотаріусом ОСОБА_6 20 червня 2017 року він довідався про те, що на вказане нежитлове приміщення накладено арешт. Далі він взнав, що з клопотанням про накладення арешту зверталася слідча ОСОБА_7 , але у судове засіданні ОСОБА_5 , як власник майна, не викликався. Через те, що йому не було відомо про накладення арешту на його майно, він має право на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.
В ухвалі про накладення арешту на майно вказано, що на думку органу досудового розслідування, нежитлове приміщення відчужено шляхом шахрайства, але самостійно відчужити нерухоме майно він не міг, а міг це зробити лише у змові з іншими особами, але посилання на вчинення злочину, разом із ОСОБА_5 , іншими особами, відсутнє. На даний час відсутня сама потреба у застосуванні арешту нерухомого майна, так як рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрзалізниця» до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності, скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та постановлено нове рішення, яким підтверджено право власності ОСОБА_5 на спірне майно. Через це вважати, що ОСОБА_5 набув право власності на майно, на яке накладено арешт, шляхом шахрайства, не можна. З цих же підстав посилання на заподіяння ОСОБА_5 матеріальної шкоди ПАТ «Укрзалізниця» шляхом привласнення її майна, як це зазначено в ухвалі слідчого судді від 15 червня 2016 року про накладення арешту на майно, є безпідставним. З моменту накладення арешту на майно пройшов строк більше, ніж 1 рік, а ОСОБА_5 , не дивлячись на те, що його майно знаходиться під арештом, жодного разу до слідчого не викликався та не допитувався. Через це, а також тому, що підозру по справі до цього часу нікому не пред`явлено, законність набуття ОСОБА_5 права власності підтверджена рішенням суду апеляційної інстанції, підстав тримати майно під арештом немає. Через те, що відпала потреба у застосуванні цього заходу, прохає скасувати накладений на майно арешт.
У судовому засіданні представник клопотання підтримав, прохав задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ОСОБА_5 не був запрошений на судове засідання при розгляді клопотання про накладення арешту на його майно, а тому не мав можливості довести те, що майно набуто ним на законних підставах. Надав у судовому засіданні для огляду оригінал рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року, що підтверджує законність набуття права власності на арештоване майно.
Слідча у судове засідання не з`явилася, звернулася із письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, надала письмові заперечення на клопотання. У запереченнях зазначила, що діями з незаконного заволодіння нерухомим майном у вигляді нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , ПАТ «Укрзалізниця» заподіяно шкоду на сумі близько 300000 гривень. По справі виконано низку слідчих дій у вигляді приєднання до справи рішень судів про перехід права власності на зазначене нерухоме майно; допитано низку осіб. ОСОБА_5 не міг набути у власність цього майна, так як не мав для цього коштів, тому що працює водієм таксі і не заробляє стільки, щоб придбати нерухоме майно. Наразі досудове слідство триває .
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що арешт на майно накладено на законних підставах. Вважав, що рішення апеляційного суду, яким підтверджено законність набуття ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , не є підставою для скасування арешту майна. Підтвердив те, що досудове слідство триває, планується призначення та проведення низки експертиз, допит низки осіб. До цього часу підозра нікому не пред`явлена, чи є спірне нерухоме майно речовим доказом, він не знає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб . Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до норми ч. 3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Нормами ч.ч. 4-6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України ; арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України; у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосування цього запобіжного заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши клопотання та надані до нього додатки, заслухавши пояснення представника власника майна, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Н а момент розгляду клопотання будь-яких підстав вважати, що нежитлове приміщення АДРЕСА_1 набуто кримінально-протиправним шляхом, немає. За відсутності підстав вважати, що це майно набуто кримінально-протиправним шляхом, приходжу до висновку про те, що на даний час відпала потреба у триманні його під арештом. Тому внаслідок відсутності потреби у накладенні арешту на перелічене вище майно, він підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-174, 309, 369, 371, 372 КПК України, -
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу серії НАС 178935/р № 1464 від 22 жовтня 2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим № 1464 скасувати.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів зо дня її проголошення.
Слідчій суддя ОСОБА_1