печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7819/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку 15.10.2015 року у рамках кримінальному провадженні № 0000091

В С Т А Н О В И В :

09.02.2017 до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 із скаргою на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 15.10.2015 за адресою: АДРЕСА_1 , та про зобов`язання слідчого повернути вказане майно.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 15.10.2015 здійснено обшук за вказаною адресою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2015 у кримінальному провадженні № 0000091, під час виконання якої вилучено речі та документи, які не входили до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надано ухвалою слідчого судді від 02.10.2015.

Адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у ній.

У судове засідання слідчий у кримінальному провадженні № 0000091 не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, клопотань, заяв та заперечень до суду не подав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування особи, що звернулася із скаргою, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Як встановлено, Головним слідчим управлінням МВС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2013 за реєстраційним номером № 0000091 за фактом фіктивного підприємництва шляхом створення (придбання) невстановленими слідством особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України; за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння злочинним шляхом легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом в особливо великих розмірах, за ч. 3 ст. 209 КК України; за фактом умисного ухилення від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах за ч. 3 ст. 212 КК України.

У межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000091, 15.10.2015 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Так, з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2015 року у справі №757/36355/15-к, на підставі якої проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , вказано, що обшук необхідно провести з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які свідчать про злочинну діяльність по створенню та організації конвертації коштів, виведення їх в тіньовий сектор економіки, незаконне їх заволодіння та легалізацію.

Однак, як вбачається з протоколу обшуку та наданих матеріалів заявником, під час проведення обшуку було вилучено речі, які не містять відомості про кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України та щодо яких не було прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді, а саме зброю та набої.

Слідчим суддею встановлено, що прокурор та/або слідчий не звертались в порядку передбаченому главою 17 КПК України щодо вирішення питання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, що підтверджується листом Печерського районного суду м. Києва № 159/17 від 16.01.2017.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у кримінальному провадженні фактично вийшов за межі передбачених ст.167 ч.1 КПК України випадків щодо процесуальної долі такого майна, (арешт або повернення).

В судовому засіданні при розгляді скарги адвокатом ОСОБА_3 було доведено, що володільцем тимчасово вилученого 15.10.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 майна є ОСОБА_4 .

З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася та не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що вказане майно не є тимчасово вилученим та в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна, та зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091, повернути власнику вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку 15.10.2015 року у рамках кримінальному провадженні № 0000091 задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 та/або слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091, повернути ОСОБА_4 вилучене майно під час обшуку 15.10.2015, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2015 року у справі №757/36355/15-к у відповідності до протоколу обшуку від 15.10.2015, а саме:

- мисливську гладкоствольну рушницю сайга НОМЕР_1 (предмет схожий на автомат - відповідно до протоколу обшуку);

- мисливську гладкоствольну рушницю HATSANE № НОМЕР_2 (предмет схожий на рушницю - відповідно до протоколу обшуку);

- мисливський нарізний карабін «АКМС-МФ» калібром 7,62 «ВІ-002865» (предмет схожий на автомат - відповідно до протоколу обшуку);

- 260 (двісті шістдесят) предметів, схожих на набої до автомату із гільзами зеленого кольору. Шістдесят із вказаних предметів, схожих на набої до автомату, мають маркування 711-82. Двісті із вказаних набоїв (предметів схожих) мають маркування 711- 87;

- два магазина до автоматів, в яких знаходяться предмети, схожі на набої. Магазин № 1 містить 30 набоїв, 10 з яких мали гільзу зеленого кольору з маркуванням 711-87, 20 мають гільзу сірого кольору з маркуванням 7,6239 LCW (як зазначено в протоколі);

- магазин № 2 мав 30 предметів, схожих на набої сірого кольору з маркуванням 7,6239 LCW (як зазначено в протоколі);

- 160 предметів, схожих на набої, що зберігалися в сейфі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1