Справа № 588/1262/16-к
№ провадження 1-кп/588/17/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Котельва Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.03.2008 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2013 року у зв`язку з відбуттям покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,
за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочин проти власності, в період з 18 години по 22 годину 23.09.2016 року, точного часу не установлено, перебуваючи на кухні в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел на таємне заволодіння чужими коштами, які належать ОСОБА_6 , скориставшись вільним доступом та відсутністю власника коштів, бажаючи залишитись непоміченим, ОСОБА_5 повторно, таємно заволодів коштами в сумі 1400 грн., які знаходились в гаманці належному ОСОБА_6 . Отримавши можливість розпоряджатись викраденими коштами, ОСОБА_5 витратив їх на власні цілі: придбав птицю за 150 грн. у ОСОБА_7 , повернув борг ОСОБА_8 в сумі 1200 грн., а решту коштів в сумі 50 грн. витратив на придбання горілки. У результаті указаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди у сумі 1400 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 2 статті 185 КК України визнав себе повністю і суду показав, що не оспорює обставин пред`явленого обвинувачення. Повідомив в судовому засіданні, що 23 вересня 2016 року близько 18-19 години потерпіла ОСОБА_6 разом із співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_9 у гості у будинок по АДРЕСА_1 , щоб разом провести час, випити. Сиділи при цьому всі троє у приміщенні кухні, у будинку, ще був ОСОБА_10 , який не виходив до них. Коли потерпіла ОСОБА_6 та співмешканка обвинуваченого вийшли з кухні на деякий час, обвинувачений вказав, що скориставшись цим, він поки нікого не було витягнув з гаманця, що перебував у сумці потерпілої грошові кошти в сумі 1400 грн. купюрами по 200 грн. Потерпіла виявила зникнення коштів у той же вечір, але обвинувачений не зізнався. Викрадені кошти витратив на власні потреби, зокрема наступного дня повернув борг ОСОБА_11 в сумі 1200 грн., у ОСОБА_12 придбав утят, решту витратив на горілку. Обвинувачений вказав, що викрадені кошти в сумі 1400 грн. повернув потерпілій, щиро розкаявся, вибачився, просив суворо не карати.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що до події була знайома з обвинуваченим, перебувала з ним у нормальних відносинах. У день викрадення коштів вона зранку їздила разом із сестрою обвинуваченого до м.Тростянець у справах, де зняла грошові кошти в сумі близько 2200 грн. з банківської картки, частину яких витратила у Тростянці. Потім подзвонила співмешканка ОСОБА_5 ОСОБА_9 і запросила увечері прийти до них додому з ОСОБА_13 в гості у с.Набережне Тростянецького району. Анастасія зустріла потерпілу по дорозі до них, коли прийшли до їх будинку близько 17 год. обвинуваченого ще вдома не було. Через деякий час близько 18 години додому прийшов обвинувачений, з яким вони у трьох сиділи у приміщенні кухні, вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_9 та потерпіла вийшли з кухні у туалет, при цьому ОСОБА_14 залишився сам, речі потерпілої разом з сумкою та гаманцем залишились у кухні. Повернувшись до кухні потерпіла виявила, що у неї зникли гроші, обвинувачений заперечував причетність до цього. Наступного дня ОСОБА_15 повідомив потерпілій, що ОСОБА_5 повернув йому борг купюрами по 200 грн. ОСОБА_6 підтвердила, що викрадені у неї кошти обвинуваченим повернуто, просила суворо його не карати.
Крім показань обвинуваченого та потерпілої вина ОСОБА_5 у пред`явленому підтверджується: протоколом огляду місця події від 15.10.2016 року по АДРЕСА_1 , під час якого оглянуто указане домогосподарство, будинок та приміщення кухні у приміщенні будинку, де проживає обвинувачений (а.с.40-47); підтверджується довідкою ПрАТ «Райз-Максимко» про те, що заробітна плата за серпень 2016 року ОСОБА_5 була перерахована на картковий рахунок 28.09.2016 року, що вказує на те, що на момент повернення ним боргу 24.09.2016 року ОСОБА_8 власних коштів він не мав для його повернення (а.с.48).
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вину свою визнав, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена в установлено законом порядку, є особою віком 29 років, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризуються посередньо. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, а також його активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також добровільне відшкодування завданої обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілій.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не установлено.
Таким чином, з урахуванням викладеного суд, виходячи із засад, передбачених статтею 65 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ураховуючи особу обвинуваченого, з огляду на наявність трьох пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, з огляду на позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просила призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_5 на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений частиною 4 статті 75 КК України, тривалістю два роки. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України.

У кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 1400 грн. матеріальної шкоди завданої злочином та 1400 грн. моральної шкоди, яку потерпіла мотивувала тим, що було принижено її честь та гідність, вона зазнала моральних страждань, через те, що після викрадення грошей не могла придбати сину зимове взуття і була вимушена позичати кошти (а.с.33) .
У подальшому потерпіла подала до суду заяву, в якій вказала, що просить залишити позов в частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого в сумі 1400 грн., оскільки останній добровільно відшкодував ці кошти, при цьому зменшила вимоги про стягнення коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди до 700 грн.
Обвинувачений цивільний позов в частині уточнених вимог про стягнення лише 700 грн. завданої ним потерпілій моральної шкоди визнав у повному обсязі.
Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
Отже, ураховуючи заяву потерпілої її позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає залишенню без розгляду.
Вирішуючи вимоги цивільного позову потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи викладене, визнання обвинуваченим заявлених позовних вимог, що не суперечить закону, суд дійшов висновку, що вимоги потерпілої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 700 грн. завданої злочином моральної шкоди.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 368-374, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_16 матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 1400 (тисяча чотириста) грн. залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_16 про стягнення моральної шкоди завданої злочином задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_16 700 (сімсот) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1