Справа№ 640/3067/17
н/п 1-кп/640/429/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові направлений з Військової прокуратури Харківського гарнізону обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 08 травня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребеники Новоодеського р-ну Миколаївської обл., українця, громадянина України, одруженого, з середньотехнічною освітою, старшого стрільця 3 відділення 1-го взводу оперативного призначення 8-ої роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2014 року молодший сержант ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року. В подальшому ОСОБА_5 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , де наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 від 19 вересня 2014 року призначено на посаду старшого стрільця 3 відділення 1-го взводу оперативного призначення 8-ої роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3 від 06 січня 2015 року молодшому сержанту ОСОБА_5 було надано відпустку на період з 06 січня по 27 січня 2015 року з виїздом до м. Нова Одеса Миколаївської обл. Перебуваючи у відпустці, ОСОБА_5 захворів та перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 до 09.02.2015.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 218-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 в порушення вищевказаних норм законодавства України 10 лютого 2015 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу з лікувального закладу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, молодший сержант ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 10 лютого 2015 року, в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та до 02 березня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

02 березня 2015 року молодший сержант ОСОБА_5 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 та продовжив військову службу. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №82 від 20 березня 2015 року молодшого сержанта ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 10 лютого 2015 року, в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 218-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та до

02 березня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

15 лютого 2017 року під час досудового провадження прокурором Військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 08 травня 2015 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі обвинувачення за ч. 2 ст. 407 КК України.

В судовому засідання прокурор підтримав угоду про визнання винуватості та просив її задовольнити, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості та просив її задовольнити.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, таких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Витрати кримінального провадження та речові докази у справі відсутні.

Під час досудового провадження ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 15 лютого 2017 року укладену між прокурором Військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 08 травня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1