Єдиний унікальний номер 233/5178/16-к
Номер провадження 11-кп/775/368/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/775/368/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 233/5178/16-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001015 від 22 серпня 2016 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню технічну освіту, не працює, працездатний, розлучений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки,-

.В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, одного дня на початку липня 2016 року, в денний час доби, точної дати та часу не встановлено, особа, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі смертю та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня приблизно о 21 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на крадіжку майна із будинковолодіння АДРЕСА_2 про що він розповів особі, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі смертю, запропонувавши разом скоїти таємне викрадення чужого майна із зазначеного будинковолодіння, на що остання відповіла згодою. Негайно реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна особа, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі смертю та ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, через отвір в дерев`яному паркані проникли на територію зазначеного будинковолодіння, де через незамкнені вхідні двері потрапили до приміщення літньої кухні будинковолодіння АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань за попередньою змовою групою осіб викрали належні ОСОБА_9 дві чавунні плити з вугільної печі розмірами 60х50х1см, які були у використанні вартістю 426 гривень 30 копійок, пральну машину «Десна», яка була у використанні вартістю 575 гривень 50 копійок, принтер «Canon» вартістю 605 гривень 00 копійок, після чого з місця скоєння злочину зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1606 гривень 80 копійок, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, одного дня в середині липня 2016 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_8 розпивав спиртні напої за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де приблизно о 20 годині 00 хвилин у нього виник злочинний намір, спрямований на крадіжку майна із будинковолодіння АДРЕСА_2 , негайно реалізуючи який, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, через отвір в дерев`яному паркані проник на територію зазначеного будинковолодіння, де через незамкнені вхідні двері потрапив до приміщення літньої кухні зазначеного будинковолодіння, звідки діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належні ОСОБА_9 трьохкомфорочну газову плиту, яка була у користуванні вартістю 1352 гривні 50 копійок; металевий сейф-ящик розмірами 100х50х50х0,4см, який був у використанні вартістю 2306 гривень 50 копійок; алюмінієвий ковш об`ємом 5 л, який був у використанні вартістю 96 гривень 50 копійок; ковш із нержавіючої сталі об`ємом 3 л, який був у використанні вартістю 70 гривень 50 копійок; 50 алюмінієвих ложок загальною вартістю 175 гривень; 50 алюмінієвих виделок загальною вартістю 125 гривень та з приміщення сараю, до якого потрапив через незамкнені двері, сталеві двері розміром 170х70х0,4см, які були у використанні вартістю 363 гривні 30 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4489 гривень 30 копійок і розпорядившись викраденим на власний розсуд.

З даним вироком не погодився захисник ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Свої вимоги мотивує тим, що обвинуваченому ОСОБА_10 не було призначено захисника, що порушило його право на захист, внаслідок чого інтереси обвинуваченого не відстоювались, що виразилось у підвищенні в значній мірі розміру матеріальної шкоди, у той час, коли потерпілим цивільний позов заявлено не було, що свідчить про незначну заподіяну шкоду; крім того, вказує, що висновки суду щодо неможливості обвинуваченому виправитися без ізоляції від суспільства, не відповідають дійсності, оскільки останній вчинив злочин через зловживання алкоголем, однак, на теперішній час ОСОБА_10 пройшов курс лікування від алкоголізму, що підтверджується довідкою, доданою до апеляційної скарги; звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_10 перебуває на обліку в центрі зайнятості та має намір знайти роботу; крім того зазначає, що майно було вкрадене, оскільки помилково вважалось таким, що не має власника; також вказує на те, що після вироку суду, внаслідок нервового стресу, у обвинуваченого погіршився стан здоров`я, що підтверджується медичною довідкою.

Обвинувачений, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду провадження на надав, його явка до судового засідання не є обов`язковою, тому колегія суддів вважає можливим розглянути апеляцію за відсутності обвинуваченого.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- прокурор заперечував проти задоволення скарги, вважав вирок законним та обґрунтованим;

- захисник підтримав доводи апеляції

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_8 в скоєнні злочину за встановленими судом обставинами ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованими.

Так, суд, перш за все, послався на послідовні пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , який визнав свою вину та поясняв, що дійсно, одного дня на початку липня 2016 року вони разом із особою, яку він називає ОСОБА_11 , вживши спиртні напої, вирішили скоїти крадіжку із будинковолодіння АДРЕСА_2 . Через отвір у паркані вони потрапили до подвір`я вказаного будинковолодіння, де через незамкнені двері проникли до приміщення літньої кухні, звідки викрали дві чавунні плити, пральну машину «Десна» та принтер. Крім того, в середині липня, вживши спиртних напоїв, він вирішив скоїти крадіжку із будинковолодіння АДРЕСА_2 , на територію якого потрапив через отвір в паркані, потім потрапив до літньої кухні, звідки викрав трьохкомфорну газову плиту, металевий сейф, алюмінієвий ковш об`ємом 5 л, ковш із нержавіючої сталі об`ємом 3 л, 50 ложок та 50 виделок, а з приміщення гаражу, до якого потрапив через незамкнені двері - сталеві двері. Зазначив, що металеві тіси, належні потерпілому не викрадав.

Протоколом огляду місця події від 22 серпня 2016 року та фототаблицею до нього підтверджується місце вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_9 - приміщення літньої кухні та сараю, розташованих на території будинковолодіння АДРЕСА_2 (а.к.п.33-37).

02 вересня 2016 року у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено пластиковий корпус від пральної машини «Десна» із її внутрішньою частиною та принтер «Canon» К 10228, що підтверджується протоколом огляду від 02 вересня 2016 року та фототаблицею до нього (а.к.п.39-42).

В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 на місці показав про обставини вчинення ним злочину відносно потерпілого ОСОБА_9 , а саме як він та ОСОБА_11 через отвір в паркані потрапили на територію будинковолодіння АДРЕСА_2 , де з приміщення літньої кухні викрали дві чавунні плити з печі, пральну машину «Десна» та принтер «Canon». Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 на місці показав як він в середині липня 2016 року з приміщення літньої кухні вказаного будинковолодіння викрав трьохкомфорну газову плиту, металевий ящик, алюмінієві столові прибори та інші металеві вироби, а з приміщення сараю металеві двері, що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії 11 жовтня 2016 року та фототаблицею до нього (а.к.п.61-68).

Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість майна, яке було у використанні становить: трьохкомфорочної газової плити - 1352 гривні 50 копійок; пральної машини «Десна» - 575 гривень 50 копійок, металевого сейфу-ящику розмірами 100х50х50х0,4см - 2306 гривень 50 копійок; двох чавунних плит з вугільної печі розмірами 60х50х1см - 426 гривень 30 копійок, сталевих дверей розміром 170х70х0,4см - 363 гривні 30 копійок, принтера «Canon» К 10228 - 605 гривень 00 копійок, 50 алюмінієвих ложок - 175 гривень, 50 алюмінієвих виделок - 125 гривень, алюмінієвого ковша об`ємом 5 л - 96 гривень 50 копійок; ковша із нержавіючої сталі об`ємом 3 л - 70 гривень 50 копійок (а.к.п.45-56).

З урахуванням цього колегія суддів вважає твердження захисника щодо підвищення в значній мірі розміру матеріальної шкоди такими, що не відповідають дійсності.

З огляду на те, що викрадене майно знаходилось в закритих приміщеннях, які знаходились на території домоволодіння, огородженого парканом, куди не були вільного доступу, таке майно не можна вважати безхазяйним, тому колегія суддів вважає необґрунтованим твердження захисника, що обвинувачений ОСОБА_10 викрадене майно помилково вважав таким, що не має власника, а тому не може нести відповідальність.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 КК України, захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.49 КК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо:

1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника;

2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно;

3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 52 КК України встановлено перелік випадків, коли участь захисника в кримінальному провадженні є обов`язковою.

В результаті дослідження матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлені будь-які обставини із зазначених вище. Зокрема, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_12 , не відноситься до особливо тяжких; клопотання про призначення обвинуваченому захисника відсутні; на обліку в наркологічному або психіатричному диспансері обвинувачений ОСОБА_10 не перебуває (а.с.83,84); даних про наявність будь-яких інших психічних чи фізичних вад, внаслідок яких ОСОБА_10 не здатен би був повною мірою реалізувати свої права, матеріали кримінального провадження не містять, судом ОСОБА_10 роз`яснились його права, серед яких і право заявити клопотання про залучення захисника, але таких клопотань від нього не надійшло. Скоєння кримінального правопорушення в стані простого алкогольного сп`яніння не є підставою для визнання участі захисника в кримінальному провадженні обов`язковою.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає твердження захисника щодо порушення права на захист такими, що не відповідають дійсності.

Розмірковуючи над доводами захисника про призначення ОСОБА_10 надмірно суворого покарання та можливість його виправлення в разі звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів зробила такий висновок.

Відповідно до положень ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, бо через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про його особу та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Твердження захисника в апеляції про суворість призначеного ОСОБА_10 покарання не може бути визнано колегією суддів обґрунтованим. Як вбачається з вироку, суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким злочином, а також дані про особу засудженого, який за місцем проживання характеризується негативно, суспільно-корисною працею не займається. Обгрунтовано суд визнав як обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, а як таку, що обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також обговорив і можливість звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням та цілком обґрунтовано визнав неможливість застосування до обвинуваченого положення ст.75 КК України, враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який вкрай негативно характеризується за місцем проживання, незважаючи на працездатний вік, суспільно-корисною працею не займався, в стані алкогольного сп`яніння вчинив декілька епізодів злочину проти власності, що свідчить про стійку антисуспільну направленість поведінки обвинуваченого.

Тобто суд, обираючи вид та розмір покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України та вмотивував своє рішення.

Колегія суддів, обговорюючи доводи апеляції про пом`якшення покарання з огляду на те, що ОСОБА_10 перебуває на обліку як безробітний в міському центрі зайнятості, 23 лютого 2017 року пройшов курс лікування від алкоголізму шляхом кодування та у нього погіршився стан здоров`я внаслідок нервового стресу після винесеного вироку, не знаходить для цього підстав, так як зазначені обставини ніяким чином не можуть вплинути на висновку суду першої інстанції про неможливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням внаслідок того, що вони не зменшують ступінь суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_10 та не можуть бути визнані обставинами, що пом`якшують покарання.

На думку колегії суддів, покарання, яке призначене обвинуваченому ОСОБА_10 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Судді