У Х В А Л А

Іменем України

15.02.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
08 лютого 2017 року до ч/ч Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділення поліції ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від співробітника Управління захисту економіки в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , про те що біля автостоянки по вул. Ужгородська, 167 А, м. Мукачево, про те що працівниками УЗЕ було зупинено автомобіль марки "DAF" зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепо реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія громадянина ОСОБА_6 , який перевозив товар у вигляді одягу, та в ході перевірки документів на вантаж, вони викликали сумнів щодо їхньої достовірності а саме товаро-транспортні накладні є підробленими. В огляду автомобіля "DAF" зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу марки "SCHMIT" сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , було встановлено що на причепі автомобіля відсутня пломба, хоча згідно товаротранспортних накладних від 08 лютого 2017 року вантаж опломбований пломбою S 64172773, та в середині причепа знаходяться пресовані мішки з різними трикотажними виробами, жіночим та чоловічим одягом.

08.02.2017 року автомобіль марки "DAF" зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 причеп марки "SCHMIT" сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вантажем у вигляді пресованих мішків з різними трикотажними виробами, жіночим та чоловічим одягомбули затриманий слідчим СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 .

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим слідчого відділу Мукачівського РВП Мукачівського РВП ГУ НП в старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 08 лютого 2017 року, визначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 358 КК України.

Проведеними заходами по даному факту було встановлено що вантаж а саме трикотажні вироби, жіночий та чоловічий одяг які знаходяться у причепі марки "SCHMIT" сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 до вантажного автомобіля "DAF" зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 в період часу з 04.02.2017 по 08.02.2017 року потрапив на територію України через митний пропуск «тиса» Закарпатської митниці ДФС без сплати будь-яких митних платежів, та країною походження вантажу являється ОСОБА_8 . Товар на територію України було переміщено на територію України за допомогою великої кількості мікроавтобусів та фізичних осіб, які під час перетину державного митного пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС вказали що дані товари вони придбали в Угорщині та ввозять до України для власних потреб. В подальшому всі трикотажні вироби були поміщені до складського приміщення розташованого за адресою м. Мукачево, вул. Свалявська, 25, та 08лютого 2017 року були завантажені до причепа марки «SCHMIT» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 до вантажного автомобіля «DAF» зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_4 , для подальшого транспортування до м. Одеси.

Під час дачі пояснення з приводу походження вантажу ОСОБА_9 пояснив що придбав товар у вигляді трикотажу на ринках Закарпатської області, при цьому ніяких відповідних документів на придбання товару не пред`явив.

Відсутність пломби на причепі марки "SCHMIT" сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вантажем у вигляді пресованих мішків з різними трикотажними виробами свідчить про те що вантажоперевізник був обізнаний з походженням вантажу, однак здійснював його перевезення буз пломбування та з сумнівними документами.

У товаротранспортній накладній №1 від 08.02.2017 року де замовником та вантажовідправником є ФОП ОСОБА_9 , та вантажоодержувачем ФОП ОСОБА_10 , вантаж який наданий для перевезення у стані що відповідає правилам перевезень, відповідних вантажів, вказаний номер пломби S 64172773, та вантаж в кількості 350 (триста п`ятдесят) пресованих мішків, масою брутто 11 тонн 444 кг, з яких: жіночі штани тканеві в кількості 70 шт., плаття жіноче в кількості 71 штука, пуловер жіночий в кількості 83 штуки, плаття жіноче з коротким рукавом в кількості 47 штук, жилет-майка жіноча з коротким рукавом в кількості 33 штуки, плаття жіноче в кількості 24 штуки, жіноча туніка в кількості 22 штуки.

У товаротранспортній накладній №1 від 08.02.2017 року де замовником та вантажовідправником є ФОП ОСОБА_11 , та вантажоодержувачем ФОП ОСОБА_10 , вантаж який наданий для перевезення у стані що відповідає правилам перевезень, відповідних вантажів, вказаний номер пломби S 64172773, та вантаж в кількості 215 (двісті п`ятнадцять) пресованих мішків, масою брутто 5 тонн 309 кг, з яких: трикотажна сукня з жіночим коротким рукавом в кількості 58 штук, водолазки жіночі з довгими рукавами в кількості 38 штук, в`язані жіночі водолазки з рукавами в кількості 64 штуки, труси чоловічі Боксер в кількості 55 штук.

У товаротранспортній накладній №1 від 08.02.2017 року де замовником та вантажовідправником є ФОП ОСОБА_12 , та вантажоодержувачем ФОП ОСОБА_10 , вантаж який наданий для перевезення у стані що відповідає правилам перевезень, відповідних вантажів, вказаний номер пломби S 64172773, та вантаж в кількості 250 (двісті п`ятдесят) пресованих мішків, масою брутто 6 тонн 887 кг, з яких: туніка жіноча безрукавка в кількості 8 штук, пуловер жіночий в кількості 42 штуки, пуловер жіночий в кількості 22 штуки, пуловер жіночий в кількості 9 штук, штани тканеві жіночі в кількості 50 штук, жіночі майки-жилети в кількості 10 штук, трикотажний жилет з круглим вирізом в кількості 4 штуки, жіноче плаття-пуловер в кількості 105 штук, костюм жіночий з коротким рукавом в кількості 5 штук.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 загального сідлового тягача Е, зеленого кольору марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 загального напівпричепа н/нп платформа Е, сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником являється ОСОБА_13 , мешканець АДРЕСА_1 .

У зв`язку із тим, що автомобіль"DAF" зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причеп марки "SCHMIT" сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , являються знаряддям злочину, а також з метою тимчасового позбавлення права, можливості відчужити, розпоряджатися будь яким чином та використовувати загальнийсідловий тягача Е, зеленого кольору марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та загальний напівпричеп н/нп платформа Е, сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , та те що одяг жіночий та чоловічий в асортименті, який знаходиться в причепі являється предметом вчинення предметом злочину, а також з метою належного документування вказаного кримінального правопорушення, а саме: з метою відшукання слідів вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказі на останні слід накласти арешт. Не застосувавши вказані заходи, можуть призвести до зникнення та навіть втрати слідів, речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В свою чергу, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективне здійснення досудового розслідування необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: вантаж в кількості 350 (триста п`ятдесят) пресованих мішків, масою брутто 11 тонн 444 кг, з яких: жіночі штани тканеві в кількості 70 шт., плаття жіноче в кількості 71 штука, пуловер жіночий в кількості 83 штуки, плаття жіноче з коротким рукавом в кількості 47 штук, жилет-майка жіноча з коротким рукавом в кількості 33 штуки, плаття жіноче в кількості 24 штуки, жіноча туніка в кількості 22 штуки, який згідно товаротранспортній накладній №1 від 08.02.2017 року належить вантажовідправнику ФОП ОСОБА_14 .

Слідчий у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

ФОП ОСОБА_14 та його представник ОСОБА_15 заперечили проти задоволення зазначеного клопотання з підстав зазначених у письмових запереченнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, дослідивши матеріали, долучені до клопотання та додатково подані третьою особою, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що зазначене у клопотання майно було вилучене під час проведення огляду місця події 08.02.2017 року, що підтверджується відповідним протоколом.

За постановою слідчого СВ Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 вилучений автомобіль та майно, яке у ньому перевозилося було визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0000132 від 08.02.2017. Вказані речі залишені на стоянці ПП Садварі в м. Мукачево до вирішення питання по суті.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2017 року 08.02.2017 року тобто у день проведення огляду місця події до слідчий звернувся до суду і клопотанням про арешт зазначеного майна, проте це клопотання було повернуто прокурору Мукачівської місцевої прокуратури для усунення недоліків клопотання у строк до 15 год. 00 хв. 13 лютого 2017 року.

В межах цього строку клопотання було подане до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, тобто слідчим дотримані строки звернення до суду з відповідним клопотанням.

Із наданого суду витягу з кримінального провадження № 0000132 вбачається, що органом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

У витягу зазначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України, яка передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа у вигляді штрафу у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

При цьому, відповідно до п. 1, 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Слід також зазначити, що слідчим була внесена лише попередня кваліфікація кримінального правопорушення, а у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Суд також зазначає, що представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт були подані суду на підтвердження законності джерел походження товарів та їх власників наступні докази: договір купівлі продажу від 01.02.2017 року № 1/17 укладений між ФОП ОСОБА_16 та ФОП ОСОБА_11 на придбання одягу жіночого та чоловічого в асортименті: водолазок в`язаних, трусів чоловічих у кількості 29 059 одиниць та видаткову накладну до цього договору на суму 845 000,00 грн.; видаткову накладну № 1 від 20.12.2016 року на придбання ФОП ОСОБА_12 від ФОП ОСОБА_17 пуловерів жіночих у кількості 6 733 штук на суму 255 854,00 грн., видаткову накладну № 1 від 17.01.2017 року на придбання ФОП ОСОБА_11 від ФОП ОСОБА_18 трикотажних суконь жіночих у кількості 6 597 штук на суму 263 880,00 грн.; видаткова накладна № 1 від 10.01.2017 року на придбання ФОП ОСОБА_9 від ФОП ОСОБА_19 пуловерів жіночих у кількості 10 408 штук на суму 353 872,00 грн. (судом були оглянуті оригінали зазначених доказів, копії долучені до матеріалів клопотання).

Однак відомості зазначені у наданих суду видаткових накладних не відповідають відомостям зазначеним у товарно транспортних накладних № 1 від 08.02.2017 року ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_12 ані за кількістю, ані за вартістю товару.

Як пояснив представник третьої особи весь товар був придбаний на законних підставах, проте частина не була оформлена документально, що не суперечить діючому законодавству.

Проте, як зазначено у п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦКУ у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Як зазначено у письмових поясненнях третьої особи, наданих суду частина товару була придбана з відстрочкою оплати за нього, оскільки необхідних коштів для закупівлі такої кількості товару у них не було, що також прямо підтверджує необхідність укладення таких договорів у письмовій формі у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦКУ та викликає сумніви у походженні товару та обґрунтовані сумніви у справжності товарно транспортних накладних.

Суду також не надані договори, які були укладені суб`єктами підприємницької діяльності із ФОП ОСОБА_10 , до якого перевозиться товар, доказів укладення договору перевезення товару, що викликає сумнів у їх існуванні та свідчить про обізнаність власника транспортного засобі у недостовірності відомостей про товар.

Проаналізувавши надані суду матеріали та обставини викладені у клопотанні, заслухавши слідчого, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні речі і документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні, зазначені речі і документи були вилучені на законних підставах, що відповідає завданням та меті накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 170-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вантаж в кількості 350 (триста п`ятдесят) пресованих мішків, масою брутто 11 тонн 444 кг, з яких: жіночі штани тканеві в кількості 70 шт., плаття жіноче в кількості 71 штука, пуловер жіночий в кількості 83 штуки, плаття жіноче з коротким рукавом в кількості 47 штук, жилет-майка жіноча з коротким рукавом в кількості 33 штуки, плаття жіноче в кількості 24 штуки, жіноча туніка в кількості 22 штуки, який згідно товаротранспортній накладній №1 від 08.02.2017 року належить вантажовідправнику ФОП ОСОБА_14 , який був вилучений в ході огляду місця події 08 лютого 2017 року, та являється тимчасово вилученим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1