Справа №1-65/10 29.04.2010 29.04.2010 29.04.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11 213/2010 року Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 289 ч.1 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Царюка В.В.

суддів: Івченко О.М., Губи О.О.

за участю прокурора: Максимишина О.Л.

представника потерпілого: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2010 року, якою кримінальна справа щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

направлена прокурору Жовтневого району Миколаївської області для проведення додаткового розслідування зі стадії попереднього розгляду.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 19.02.2009 року приблизно в 10 годин 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався по сухій асфальтованій проїзній частини вул. Садовій с. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області в направленні нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг вул. Садової та вул. Комсомольській вказаного населеного пункту, де йому необхідно було здійснити маневр повороту направо.

В цей же час по вул. Комсомольській до вказаного перехрестя наближався автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, якому необхідно було здійснити маневр повороту наліво на вул. Садову, в зустрічному для водія ОСОБА_4 направленні.

При цьому органами досудового слідства вказано, що водій ОСОБА_4, наблизившись до вказаного перехрестя, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 "б", 10.11, 12.3, 16.3, 16.11, 16.12, 16.15 Правил дорожнього руху України. Крім того, порушення потерпілим ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 "б", 10.5, 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному звязку з наслідками, які настали спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

Направляючи кримінальну справу щодо ОСОБА_4 на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду, суд зазначив в постанові, що органами досудового слідства допущено порушення права обвинуваченого на захист, яке, зокрема, виявилося в неконкретності і суперечності змісту постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувального висновку. При цьому суд вказав, що в постанові про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого викладені всі дії, як обвинуваченого, так і потерпілого, які знаходяться у причинному звязку і безпосередньо призвели до спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Зазначене, на думку суду, свідчить про порушення передбачених ст. 142 КПК України прав обвинуваченого на захист від предявленого обвинувачення та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

В апеляції помічник прокурора Жовтневого району Миколаївської області просить постанову суду про направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. На думку апелянта, надуманим є посилання суду на невідповідність постанови про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого вимогам ст. 132 КПК України, тому що в постанові з достатньою визначеністю описані час, місце і спосіб вчинення злочину, викладена фактична сторона інкримінованого діяння. Також, на думку апелянта, аналіз тексту постанови про притягнення як обвинуваченого та обвинувального висновку (що і було зроблено судом) є оцінкою доказів, а проведення оцінки доказів на стадії попереднього розгляду справи є неприпустимим.

Крім того, апелянт зазначає, що відносно водія ОСОБА_5 слідчим в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

До того ж обвинувачений, його захисник, потерпілий та його представник при попередньому розгляді справи пропонували суду призначити справу для розгляду по суті. Тому апелянт вважає, що право на захист не порушено.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Максимишина О.Л., який підтримав апеляцію помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області, і просив постанову суду скасувати, а справу щодо ОСОБА_4 направити на новий судовий розгляд зі стадії попереднього розгляду, заперечення представника потерпілого ОСОБА_3, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 246 КПК України суддя при попередньому розгляді справи може повернути її на додаткове розслідування з власної ініціативи лише у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Суддя, ухвалюючи з власної ініціативи рішення про направлення справи на додаткове розслідування, виходив з того, що органи досудового слідства порушили право ОСОБА_4 на захист у звязку з тим, що предявили йому неконкретне обвинувачення, яке викладено в постанові про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого та обвинувальному висновку, а саме в цих процесуальних документах викладені всі дії як обвинуваченого, так і потерпілого, які знаходяться у причинному звязку і безпосередньо призвели до спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Оскільки наслідки (спричинення тілесних ушкоджень), відповідно до змісту ст. 286 ч. 1 КК України є обовязковим елементом складу злочину, то з обвинувачення, яке органами досудового слідства предявлено ОСОБА_4, не вбачається які наслідки настали від дій ОСОБА_4, а які від дій ОСОБА_5 Тому неконкретизоване обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист. До того ж, зі змісту обвинувачення вбачається, що наслідки злочину повязуються з діями самого потерпілого.

За таких підстав, таке рішення судді, колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки порушення, передбачених ст. 142 КПК України прав обвинуваченого на захист від предявленого обвинувачення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду по суті. Тому апеляція помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2010 року відносно ОСОБА_4 без зміни.

Головуючий : Судді: