Справа № 307/3574/16-к
Провадження № 1-кп/307/220/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні при підготовчому судовому розглядові в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 15.03.2015 року, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном , діючи умисно , таємно , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав із салону автомобіля марки «ВАЗ 21099» держномер НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_6 , автомагнітолу марки «Sencor» моель NO.SCD-650 MR, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 528 гривень 97 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Просить затвердити угоду про примирення з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого в нього не має, просить затвердити мирову угоду.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про примирення від 21.12.2016 року, що укладена між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 на підставі ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 1 КК України та призначення покарання, при умові, що ОСОБА_4 визнає свою вину, а потерпілий натомість згідний із призначенням йому наступного покарання - штраф у сумі 850 гривень. Їм зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і вони розуміють наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. За змістом ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, про що вказано у тексті угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між обвинуваченим та потерпілим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Тому, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 21 грудня 2016 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000449 від 20 березня 2015 року, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень.

Речовий доказ - автомагнітолу марки «Sencor» моель NO.SCD-650 MR, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити йому як власнику.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1