АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому відсутній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення із зазначенням події злочинів, обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу їх вчинення, мотивів і наслідків злочинів, які прокурор вважає встановленими як такі, що вказують на наявність в діях підозрюваної ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191ч.2, 191ч.3, 366ч.1 КК України, та на підставі яких формулювалось в подальшому обвинувачення щодо останньої та визначалась правова кваліфікація кримінального правопорушення. Крім того, обвинувальний акт є незрозумілим, оскільки як серед викладу обставин, так і у формулюванні містить суперечливі дані в частині завданої шкоди, яка відповідно до викладу обвинувачення завдана одночасно, як юридичній особі, так і державі, в тому числі комунальній власності, що вказує на те, що органом досудового розслідування так і не було встановлено, яким саме суспільним інтересам було завдано шкоду, що є вирішальною обставиною при визначенні кримінально-правової кваліфікації кримінальних правопорушень. Також обвинувальний акт не містить повних відомостей про представника потерпілого, який не є адвокатом та станом на момент визнання його представником потерпілого і складання обвинувального акта, згідно довіреності, був працівником іншої юридичної особи - Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва». Прокурором Дніпровського району м.Києва ОСОБА_9 заявлено цивільний позов на користь держави в особі Комунального підприємства Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у м.Києві ради, який суперечить вимогам ч.3 ст.128 КПК України, оскільки вказане Комунальне підприємство, згідно з даними обвинувального акту, не здійснювало державні функції та не представляло інтереси держави. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, не повній мірі відображені відомості про окремі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, не вказано час проведення процесуальних дій, в тому числі відсутні відомості про закінчення досудового розслідування. Також до обвинувального акту не долучено матеріали судового провадження з відповідними документами, що були предметом дослідження та оцінки суду.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд матеріалів обвинувального акту у даному провадженні у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України. Зокрема прокурор вказує, що обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України, а підстав для повернення обвинувального акту прокурору, передбачених КПК України, немає. Також прокурор зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень суду, передбачених ст. 314 КПК України, оскільки вдався до аналізу правильності викладення фактичних обставин вини підозрюваної. Крім того прокурор зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство не містить вимог щодо правильності викладення формулювання обвинувачення та фактичних обставин. Також обвинувальний акт містить повні відомості про анкетні дані представника потерпілого. Зміст реєстру матеріалів досудового розслідування не є предметом дослідження підготовчого судового засідання, а відсутність матеріалів судового провадження і невідповідність цивільного позову вимогам КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, містить виклад тих фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення за всіма інкримінованими обвинуваченій злочинами.
Висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України через відсутність у ньому зазначення часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочинів є передчасним та виходить за межі повноважень суду у підготовчому судовому засіданні, визначених ст. 314 КПК України, оскільки в обвинувальному акті викладаються лише ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами досудового розслідування. Отже суд першої інстанції позбавлений можливості оцінювати повноту та достовірність викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, не дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази.

Крім того, згідно ст. 338 КПК України, прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові обставини правопорушення.
Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вимогам кримінального процесуального закону через відсутність у ньому матеріалів судового провадження разом із судовими рішеннями, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки відповідно до положень ст.ст. 283, 290 КПК України, прокурор, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, виконавши вимоги вказаних положень закону, повинен скласти та направити до суду обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, а не матеріали кримінального провадження.
Більш того, надання суду документів, не передбачених ст. 291 КПК України, до початку судового розгляду забороняється.

Крім того, на думку колегії суддів, зміст реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, а також їх невідповідність вимогам КПК України, не є предметом дослідження на стадії підготовчого судового засідання, а тим більше підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в Дніпровському районному суді м. Києва.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3