Провадження №1-кп/523/618/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004020 від 21.06.2016 р.

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який офіційно не працює, інваліда 3 групи, одруженого, раніше не засудженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 21 червня 2016 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин в м. Одесі, допустив порушення вимог п. п. 2.3. б; 8.7.3 е; 8.10 Правил дорожнього руху(затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 ), які зобов`язують водія:

п. 2.3. б Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі ;

п. 8.7.3 е Червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух ;

п. 8.10 У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в зазначений день та час, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Кишинівська з боку вул. Героїв оборони Одеси, в напрямку вул. Курської при під`їзді до регульованого перехрестя, режим проїзду транспортних засобів через який на момент події регулювався світлофорами, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною в результаті чого не зупинив керований ним автомобіль на червоний сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем BMW реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який проїжджав перехрестя по проспекту Добровольського на свій дозвільний сигнал світлофору. Після зіткнення автомобіль ВАЗ-21043 виїхав на тротуар проспекту Добровольського де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який стояв на тротуарі в районі зупинки трамвая.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми хребта, забійної рани поперекової області, закритого перелому променевої кістки правого передпліччя в середній третині зі зміщенням кісткових відламків, закритого перелому нижнього краю правої кульшової западини, закритого перелому лівої стегнової кістки, забійних ран, саден голови, тулуба, кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2392 від 12.09.2016 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що в ранці 21 червня 2016 року він рухався по вул. Кишинівська з орієнтировною швидкістю 40 кілометрів на годину, при під`їзді до проспекту Добровольського не побачив червоний сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем BMW, після зіткнення його автомобіль виїхав на тротуар де і здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 .

Вислухавши думку прокурора, про те, які докази потрібно дослідити, з`ясувавши думку обвинуваченого, потерпілого та представника потерпілого, які вважали недоцільним дослідження всіх доказів по справі, роз`яснивши учасникам судового провадження правові наслідки застосування положень ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив допитати обвинуваченого та вивчити характеризуючи матеріали.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, а також те, що він раніше засуджений не був.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд також враховує дані про ОСОБА_8 , як про особу, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, являється інвалідом 3 групи а також має на вихованні двох неповнолітніх дітей 2001 року народження та 2002 року народження.

Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати покарання в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі та вважає можливим не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У кримінальному проваджені був заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди яка складається з: витрат на придбання ліків у сумі 11438 гривень 25 копійок, витрат на придбання пошкоджених речей у сумі 3800 гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 8000 гривень та стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги визнав лише в частині понесених потерпілим витрат на придбання ліків у зв`язку з первинним лікуванням відразу ж після ДТП в загальному розмірі 11438 гривень 25 копійок. Невизнання іншої частини заявлених до відшкодування майнових вимог ОСОБА_4 пояснює відсутністю доказів на обґрунтування вартості пошкоджених речей у сумі 3800 гривень та відсутністю з боку потерпілого на момент лікування та реабілітації будь яких претензій до обвинуваченого, тому він вважає що цивільний позивач жодним чином не обґрунтував оплату витрат на винагороду за правову допомогу. Окрім того, ОСОБА_4 вважає, що заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди для нього, як до не працевлаштованої особи, є необґрунтованим, та на думку обвинуваченого він повністю задовольнив моральні страждання позивача, оскільки надавав останньому допомогу в процесі лікування, купував ліки, чим завдавав збиток власній сім`ї.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду. В силу положень ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, при цьому судом враховується характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 .

Так, в обґрунтування заявлених вимог потерпілий в позовній заяві зазначив про понесені ним витрати, пов`язані із оплатою придбаних ліків, медичних препаратів, процедур та проведених операційних втручань під час стаціонарного лікування в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» в період з 21 червня по 05 серпня 2016 року, також ОСОБА_5 зазначив, що ним були понесені витрати пов`язані з оплатою вартості винагороди за надану правову допомогу та на придбання пошкоджених і загублених речей.

Проходження потерпілим лікування підтверджено витягом із медичної карти КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» стаціонарного хворого № 14494, вартість придбаних ліків - фіскальними чеками та копіями квитанцій, на відповідну суму у розмірі 11438 гривень 25 копійок, витрати на правову допомогу розрахунком суми винагороди за правову допомогу та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 05.08.2016 р. на загальну суму 8000 гривень. Доказів на підтвердження вартості пошкоджених речей, і так само на підтвердження які саме речі були пошкоджені та чи пошкоджені вони були позивачем суду не надано.

Заявлені потерпілим майнові вимоги суд вважає доведеними лише в частині документально підтверджених витрат на придбання ліків, медичних препаратів, інвентарю під час оперативного втручання та проходження медичних процедур, а також витрат на правову допомогу всього на загальну суму 19438 гривень 25 копійок.

Також, при встановлених в суді обставинах отримання потерпілим в дорожньо-транспортній пригоді за вини обвинуваченого тілесних ушкоджень, слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_5 позбавлення певних елементів благополуччя, фізичних та психологічних страждань і суттєвих негативних змін в його подальшому житті.

На даний час потерпілий потребує сторонньої допомоги, може пересуватися лише за допомогою костилів, був змушений пристосовуватися до нових умов існування. Отримані тілесні ушкодження та проведене лікування з двома операційними втручаннями, з подальшим післяопераційним та відновлювальним періодами спричинили йому довготривалий фізичний біль, а також примусили пристосуватися до фактичного життя у неоформленому в даний час статусі інваліда.

Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена шкода його здоров`ю, ступінь вини обвинуваченого, який в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому та розкаявся, а також частково компенсував понесені потерпілим витрати на лікування, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає необхідним частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_5 моральної шкоди, та стягнути її з ОСОБА_4 - в сумі 25 000 грн. На думку суду, саме цей загальний розмір є справедливим і співрозмірним з понесеними потерпілим моральними та фізичними стражданнями.

Заявлені органом досудового розслідування витрати на залучення експертів на загальну суму 2686 грн. 80 коп., пов`язані з проведенням у справі транспортно - трасологічних та автотехнічних експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України покарання вважати умовним, та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 11438 (одинадцять тисяч чотириста тридцять вісім)гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

В інший частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз - витрати у сумі 2686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 80 копійок,.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- автомобіль марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику;

- автомобіль марки BMW реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику, із скасуванням арешту стовно даних транспортних засобів;

- CD-R-диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і якщо апеляційну скаргу не було подано.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1