АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4466/16-к Номер провадження 11-кп/786/263/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000296, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2015, за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого експедитором ТОВ «Дель-Транс», не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_8 залишено до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , третя особа ТДВ «СТ «Домінанта», про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 500 000 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 100 000 гривень, в решті позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , третя особа ТДВ «СТ «Домінанта», про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 300 000 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 5000 гривень, в решті позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертизи 1407,36 грн. на користь держави.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

17.08.2015 року близько 23 години, в темний час доби по вул. С.Халтуріна зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Жовтнева в м. Полтаві, рухався автомобіль «CHERY FLAGCLOUD» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який в районі будинку №20, перед початком зміни напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_12 , який керуючи велосипедом «DIAMANT» рухався в зустрічному йому напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи №896 від 09.09.2015 року, велосипедист ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: м`якої покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливів в лобно-тім`яно-потиличній ділянці справа та зліва, в обидві скроневі м`язи справа та зліва, крововилив над твердою мозковою оболонкою в лобно-тім`яних ділянках, ділянках справа та зліва у вигляді темно-червоних згортків крові, щільно спаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом до 30.0 мл. Крововилив під тверду мозкову оболонку в лобно-тім`яну ділянку справа та зліва з переходом на потиличну ділянку, далі на основу черепа справа в проекції потиличної та скроневої долей у вигляді темно-червоних згорток крові щільно спаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом до 150 мл. крововилив під м`якою мозковою оболонкою в лобній долі правої півкулі по конвекситальній поверхні; тім`яно-скроневій долі правої та лівої півкулі по конвекситальній поверхні; в лобній долі лівої півкулі по конвекситальній поверхні з переходом на тім`яну долю; по базальній поверхні лобно-скронево-потиличній долях правої півкулі, забій речовини головного мозку в лобно-скроневих долях правої півкулі по базальній поверхні, багато скалкових перелом кісток скріплення черепа з утворенням фрагментів, які утримуються на м`яких тканинах, крововиливи в м`язи тулубу по задній поверхні, рани, садна голови, які за своїм характером являються прижиттєвими, утворилися у велосипедиста від дії тупих предметів з достатньою силою прикладання, якими могли бути виступаючі частини автотранспортного засобу, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 17.08.2015 року, стосовно живої особи, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Між безпосередньою причиною смерті та вищезазначеними тілесними ушкодженнями, виявленими на трупі ОСОБА_12 , мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломом кісток черепа та крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновків судово-автотехнічної експертизи №119 від 26.04.2016 року та №179 від 30.05.2016 року є порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 10.1, 12.3 Правил Дорожнього руху України, а саме:

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаної вимоги ПДР України водієм ОСОБА_8 з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, шляхом виконання вимог п.10.1, 12.3 ПДР України, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

В апеляційній скарзі представник потерпілих, не оспорюючи фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду в частині призначеного основного покарання через надмірну м`якість та в частині відмови у задоволенні цивільних позовів в повному обсязі, ухвалити новий вирок, яким призначити Срібному покарання у виді 8 років позбавлення волі та стягнути на користь ОСОБА_11 300000 гривень, на користь ОСОБА_10 500000 гривень в якості відшкодування завданої моральної шкоди за цивільними позовами.

На переконання представника потерпілих, обвинувачений у скоєному не розкаявся, вину не визнав, з потерпілими не примирився, будучи обізнаним про місце проживання та контакти потерпілих завдану злочином шкоду компенсувати не намагався.

Судом при ухваленні вироку не враховано позицію потерпілих, які наполягали на обранні більш суворої міри покарання та необхідності взяття під варту обвинуваченого в залі суду .

В апеляційній скарзі з внесеними доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Просить дослідити письмові докази приєднані прокурором та стороною захисту у судовому засіданні 14.11.2016.

Відтворити та заслухати у судовому засіданні зафіксовані показання свідка ОСОБА_13 .

Доручити органу досудового розслідування повторно провести слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_13 та за результатами слідчого експерименту призначити судову автотехнічну експертизу щодо відповідності дій ОСОБА_8 правилам дорожнього руху та можливості уникнення зіткнення з велосипедистом.

Поза увагою залишилися показання свідка ОСОБА_13 щодо проведення слідчих експериментів, які покладені в основу автотехнічних експертиз, в інших дорожніх умовах та обстановці дорожнє покриття відремонтоване, нанесена дорожня розмітка, інший режим освітлення.

Далі, при проведенні слідчих експериментів не був залучений експерт-автотехнік або спеціаліст.

Суд допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження і як наслідок призначене покарання є занадто суворим.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо відсутності постійно діючих освітлювальних приладів на велосипеді та показання свідка ОСОБА_13 щодо порушень проведення слідчого експерименту.

Зазначає, що суд при розгляді даного кримінального провадження грубо порушив норми кримінального процесуального законодавства в частині безпосереднього дослідження доказів, що приєднані до матеріалів провадження.

Поза увагою суду залишився факт порушення велосипедистом ОСОБА_12 правил дорожнього руху, не з`ясував факт перебування даних порушень в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

При обранні міри покарання суд належним чином не врахував перебування на утриманні трьох дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догля ду за дитиною, наявність обставин, що пом`якшують покарання вчинення кримінального правопорушення вперше, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, молодий вік.

Дані обставини слугували для застосування положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, представника потерпілих ОСОБА_9 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу в інтересах потерпілих з мотивів у ній наведених, прокурора ОСОБА_6 , який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 , ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Відповідно до даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 серпня 2015 року, план-схеми до нього та фототаблиці, в ході якого встановлено та зафіксовано, що в м. Полтаві по вул. С.Халтуріна мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «CHERY FLAGCLOUD» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який в районі будинку №20 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_12 , керуючого велосипедом «DIAMANT», вказано сліди бурого кольору на дорожньому полотні, а також місце розташування автомобіля «CHERY FLAGCLOUD» та сліди гальмування, які розташовані в межах зустрічної смуги руху по напрямку руху велосипедиста ОСОБА_17 та уламки транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 17.08.2015 року брав участь в якості понятого при складанні протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього по вулиці С.Халтуріна в м. Полтаві, допомагав проводити заміри на місці ДТП, всі дані за його участі заносилися до протоколу.

В ході проведення слідчих експериментів від 23 та 27 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 на місці розповів та відтворив події тієї дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого були встановлені момент та місце виїзду автомобіля на смугу зустрічного руху, місце наїзду на велосипедиста, визначено розташування автомобіля «Chery» відносно меж проїзної частини при наближенні до місця зіткнення та відстань на якій обвинувачений бачив велосипедиста.

Показання свідка ОСОБА_13 надані нею під час проведення слідчого експерименту, згідно протоколу від 19 квітня 2016 року, які були предметом дослідження в суді першої інстанції підтверджують той факт, що водій ОСОБА_8 змінив траєкторію руху свого автомобіля, виїхавши на зустрічну смугу руху, де було вчинено наїзд на велосипедиста.

Крім наведених вище доказів, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції письмовими доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи № 896 від 18.08.2015 року, із якого вбачається, що на тілі ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні в момент їх заподіяння. Між безпосередньою причиною смерті та вищезазначеними тілесними ушкодженнями, виявленими на трупі ОСОБА_12 мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №261 від 08.10.2015 року зіткнення автомобіля «CHERY FLAGCLOUD» та велосипеда відбулося на проїзній частині дороги в м. Полтаві по вул. С.Халтуріна поблизу будинку 20 на зустрічній смузі руху по напрямку руху автомобіля, а саме на смузі руху в напрямку вул. Пушкіна перед початком осипу уламків.
За висновком судової автотехнічної експертизи №119 від 26.04.2016 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Chery» ОСОБА_8 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди .
Висновок вищевказаної експертизи повністю узгоджується з висновком автотехнічної експертизи №179 від 30.05.2016 року, із якої вбачається, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху. Проте, в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Також в обґрунтування вини ОСОБА_8 суд правомірно послався на показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які повідомили суду про те, що автомобіль «Chery» виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив наїзд на велосипедиста, на велосипеді був увімкнений світловий маячок.

Свідок ОСОБА_18 також суду повідомив про те, що велосипед ОСОБА_12 був обладнаний світловими маячками.

Проаналізувавши наведені докази, в їх сукупності та обставини вчинення злочину, колегія суддів вважає, що вказані докази в своїй сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Посилання в апеляції обвинуваченого про неправильне встановлення фактичних обставин пригоди, про неправильність даних, необґрунтовані.

Суд перевірив і дав оцінку всім даним, встановленим при огляді місця події і інших слідчих дій. Сумніватися у об`єктивності цих свідчень підстав немає. По кримінальному провадженню були визначені місце зіткнення автомобіля та велосипеда, місце виїзду автомобіля на смугу зустрічного руху, видимість велосипедиста в умовах ДТП. Для цього були оглянуті місце пригоди, транспортні засоби, проведені слідчі експерименти із обвинуваченим та свідком ОСОБА_13 , судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертизи, допитані особи, які приймали участь у цих діях, які підтвердили об`єктивність даних, відображених у відповідних протоколах.

Висновки проведених автотехнічних експертиз, які були досліджені в суді першої інстанції, не викликають жодних сумнівів у їх об`єктивності, оскільки навіть проведена експертиза згідно показань самого обвинуваченого зробила однозначний висновок про його вину у спричиненні даної ДТП. Висновки експертиз не мають ніяких суперечностей.
Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо порушення велосипедистом ОСОБА_12 правил дорожнього руху, є неспроможними та не підтверджуються жодними доказами. Не надано таких доказів апелянтом і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
Згідно висновком судової автотехнічної експертизи №119 від 26.04.2016 рокуу діях водія велосипеда ОСОБА_12 не встановлено будь-яких невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням даної події.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на проведення слідчих експериментів, які покладені в основу автотехнічних експертиз, в інших дорожніх умовах та обстановці дорожнє покриття відремонтоване, нанесена дорожня розмітка, інший режим освітлення, на переконання колегії суддів, не спростовує того, що обвинувачений ОСОБА_8 допустив порушення вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, допущені зміни умов слідчого експерименту не могли вплинути на остаточний висновок експертів про місце зіткнення автомобіля та велосипеда на смузі руху велосипеда.
Не заслуговують на увагу й доводи обвинуваченого про необхідність слідчому при проведенні слідчих експериментів залучати експерта-автотехніка або спеціаліста. Так, від ОСОБА_8 та його захисник жодних заяв чи клопотань про залучення спеціаліста перед початком проведення слідчих дій, а саме слідчих експериментів не надходило. Рішення про залучення спеціаліста до проведення слідчої дії приймається на розсуд слідчого у кожному конкретному випадку та є правом слідчого, а не його обов`язком.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку судом в повному обсязі досліджені зібрані докази, які належним чином проаналізовані та оцінені.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування вироку суду, апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Мотивуючи призначене обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, думку потерпілих, які наполягали на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого. Також судом встановлено та прийнято до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому.

Надані під час апеляційного розгляду матеріали, які свідчать про часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим не дають підстав для пом`якшення визначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 .

Підстав для застосування вимог ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, апеляційний суд не вбачає.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і відсутні підстави вважати його суворим за доводами апеляційної скарги представника потерпілих.

Колегія суддів вважає, що вирок в частині вирішення цивільного позову судом першої інстанції постановлений з дотриманням чинного законодавства.

Відповідно до ст.56 КПК України потерпілі мають право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Перевіряючи апеляційні скарги представника потерпілих в частині вирішення цивільного позову, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення цивільного позову, розмір стягнення на відшкодування моральної шкоди вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань потерпілих.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає даний вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого, та представника потерпілих - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Обвинуваченого ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі рахувати з 14 березня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України. а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючого суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4