Справа №489/4432/16-к 29.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/619/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0004218 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 7 червня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_8
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вирішено питання стосовно речових доказів.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що не згоден з призначеним йому вироком суду покаранням та вважає його занадто суворим та таким, що не відповідає ступені тяжкості вчиненого правопорушення та особі засудженого.
ОСОБА_6 вважає, що судом не взяті до уваги деякі обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, відсутність у нього судимостей.
Крім того, обвинувачений не згоден, що суд при ухваленні рішення зазначив, що за місцем свого проживання він характеризується негативно. Вважає, що наслідки злочину усунуті, збитки відсутні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.08.2016 року близько 19.20 год., ОСОБА_6 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля перетину вул. Херсонське шосе та вул. Скульптора Ізмалкова в м. Миколаєві, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, утримуючи руками за тулуб неповнолітню ОСОБА_9 , відкрито викрав, належний ОСОБА_10 , мобільний телефон "Леново" А6010, вартістю 3919 грн., заподіявши матеріальну шкоду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені цього злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України є вірною і апелянтом не оспорюється.

Призначаючи покарання суд у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, характеризується негативно, враховуючи обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо малолітнього, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.

Посилання апелянта на відсутність у нього судимостей, те, що злочин ним був скоєний через тяжкі особисті обставини не є підставою для пом`якшення призначеного покарання і ступінь тяжкості вчиненого істотно не знижує.
А крім того, апеляційний суд приймає до уваги що ОСОБА_6 вчинив інкримінований злочин відносно малолітньої особи, вже притягувався до кримінальної відповідальності та 16.08.2011 року був засуджений до 80 годин громадських робіт (а.п.43-44)

Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 у молодому віці ніде не працює, та задовольняє свої матеріальні потреби шляхом вчинення корисливих злочинів.

Крім цього, безпідставними є твердження обвинуваченого про позитивні характеристики особистості останнього, оскільки в наявній в матеріалах кримінального провадження характеристиці (а.п.41) зазначено, що за місцем проживання він характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, помічений у вживанні наркотичних засобів, підтримує стосунки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя.
Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, як про це порушується питання в апеляційній скарзі обвинувачений.

А крім того, в апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного йому покарання.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 405, 407, 424, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, якій тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:

Судді: