Справа №560/1222/16-к
Провадження №1-кп/560/7/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000444 від 30 липня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С ТА Н О В И В:
30.07.2016 року приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходячись на полі, що на околиці м.Дубровиця, під час сварки з ОСОБА_5 , що виникла на побутовому грунті, умисно, зі значною силою наніс останній біля трьох - чотирьох ударів кулаком правої руки по тілу в результаті чого, відповідно до висновку експертизи №791 від 01.08.2016 року, спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на правій вушній раковині, в ділянці правого ліктьового суглобу, з переходом на праве передпліччя, на лівому плечі та гематоми на лівому стегні,відповідно до визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК Українивизнав частково, пояснивши, що дійсно 30.07.2016 року, знаходячись на полі поблизу м.Дубровиця Рівненської області між ним та ОСОБА_5 виникла конфліктна ситуація, в ході якої він вдарив ОСОБА_5 залізною трубою по стегні. Вказав, що інших тілесних ушкоджень він не спричиняв.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що того дня на полі біля м.Дубровиця Рівненської області між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_4 дістав із трактора металеву палицю і вдарив нею два рази ОСОБА_5 по нозі, а далі почав бити її кулаками по тілу, нанісши таким чином їй ще близько п`яти ударів. З приводу міри покарання, наполягала на його суворості.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями наступних свідків:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є дочкою потерпілої пояснила, що в 30.07.2016 року вона приїхала до своєї матері ОСОБА_5 . Того ж дня, ОСОБА_6 з матір`ю пішли на поле, яке знаходиться поблизу м.Дубровиця Рівненської області. Знаходячись на полі ОСОБА_6 на деякий час залишила матір саму, а коли повернулась до неї, то побачила, як ОСОБА_4 її б`є, після чого у матері на тілі були синці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що безпосереднім свідком події вона не була, але повідомила, що вранці 30.07.2016 року бачила ОСОБА_5 без будь-яких фізичних ушкоджень. Через декілька годин ОСОБА_7 знову зустріла ОСОБА_5 , коли та йшла шкутильгаючи. На запитання останньої, що сталось, ОСОБА_5 відповіла, що її напередодні побив ОСОБА_4 та показала їй ушкоджені частини тіла.

Показання свідків допитаних в судовому засіданні не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки узгоджуються з іншими письмовими доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

З висновку судово-медичної експертизи №791 від 01.08.2016 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на правій вушній раковині,в ділянці правого ліктьового суглобу з переходом на праве передпліччя,на лівому плечі та гематоми на лівому стегні, які виникли від дії тупого(их) предмету(ів) та могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 30 липня 2016 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.19).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиць до нього від 17 листопада 2016 року, потерпіла ОСОБА_5 вказала, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_4 наносив їй тілесні ушкодження (а.п. 17-20).

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії, які виразились в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання(з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України вчинене ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий, на Д обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 перебачених ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, так як встановлені обставини справи підтверджуються показаннями свідків, які узгоджуються із іншими доказами, зібраними по справі, а тому позицію обвинуваченого суд розцінює як спробу пом`якшити свою участь.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, є пенсіонером. Суд приймає до уваги також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до вчиненого, а тому з врахуванням вищевикладеного, приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, в ході судового розгляду до обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.

Речові докази, а саме трактор марки "Зубр", причеп до вказаного трактора та металеву жердину довжиною біля 1,5 м, які приєднані до матеріалів кримінального правопорушення №0000444 від 30.07.2016 року в якості речових доказів та залишені на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .