Ухвала іменем україни 18 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001664 відносно ОСОБА_6 ,

встановила:

у касаційній скарзі потерпілі порушують питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі потерпілі зазначають про незаконність вироку суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність потерпілі конкретних доводів, з огляду на положення ст. ст. 412-413 КПК, у касаційній скарзі не наводять, а наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального.

Крім того, зі змісту касаційної скарги неможливо зрозуміти у чому саме, з огляду на положення ст. ст. 412- 414 КПК, полягає незаконність ухвали суду апеляційної інстанції.

Поряд з цим, вимоги потерпілих до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки потерпілі порушують питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, при цьому просять призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Також, потерпілими до касаційної скарги не долучено копій оскаржуваних судових рішень, завірених відповідно до вимог п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи зазначене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати потерпілим строк для усунення її недоліків.

Керуючись ч.1 ст.429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху та надати їм для усунення вказаних недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3