Номер провадження: 11-кп/785/1488/16
Номер справи місцевого суду: 520/7978/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2016 року.

Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, українець, не одружений, без освіти, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

Засуджений за

п.2 ч.2 ст.115 КК України до 10 (десять) років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишена без змін - тримання під вартою.
Cтрок відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислюється з дня затримання ОСОБА_8 , тобто з 20 грудня 2011 року, зарахувавши йому в строк покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
встановила:

Згідно вироку суду, 19.12.2011 року, приблизно о 20 годин 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в підсобному приміщені, житлового будинку розташованого на даху будинку АДРЕСА_2 , яке застосували під житло, де тимчасово, спільно проживав зі співмешканкою ОСОБА_10 та малолітнім сином ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вчинив сварку з ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_10 вийшла з приміщення тимчасово проживання на вулицю. При цьому, в приміщенні де вони тимчасово проживали, залишила малолітнього сина ОСОБА_11 який спав і який в її відсутність почав плакати. Обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись разом з дитиною в одному приміщенні, з метою заспокоєння дитини, почав дитину заколисувати, дитина продовжувала плакати, в результаті чого ОСОБА_8 з метою заподіяння смерті дитині ОСОБА_11 , руками умисно стиснув дитині голову і умисно завдав дитині удари головою дитини в стіну, тим самим ОСОБА_8 , своїми умисними діями, заподіяв тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_11 у вигляді:
закритої черепно-мозкової травми; множинні синці та садна; крововиливи в м`які тканини лобової, правої скронево-потиличної і лівої скроневої областей голови; лінійні і осколкові переломи правої тім`яної кістки; крововиливи під м`які мозкові оболонки верхньої поверхні півкуль мозочка; крововилив під слизовою оболонкою язика; крововилив і синці вушних раковин, закритої травми грудної клітки; синець передньої поверхні грудної поверхні грудної клітки; перелом 3-8 лівих ребер по передній пахвовій лінії; крововилив під пристінною плеврою лівої плевральній порожнини; забій садна передньої поверхні правого плеча та передпліччя; синець задньої поверхні правого передпліччя; синці передньої поверхні лівого передпліччя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20-2542/2011 від 19.03.2012 року смерть дитини ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяними дитині закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів в м`які тканини голови, багатооскольчатого перелому кісток склепіння черепа, лінійного перелому основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки. Безпосередньою причиною смерті малолітньої дитини ОСОБА_11 є набряк набухання головного мозку.
В апеляціях:

- обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що не визнає себе винним. Всі обставини злочину, пов`язані зі смертю дитини, не встановлені. Не тільки його дії могли привести до смерті дитини. Він відмовляється від визнавальних показів, так як визнавав вину у вбивстві дитини під тиском працівників міліції.

Просить вирок суду скасувати та виправдати його як особу, яка категорично не визнає своєї вини в скоєнні вбивства дитини;

-захисник адвокат ОСОБА_7 посилається на такі ж обставини.

Крім того, вказує, що досудове і судове слідство по кримінальному провадженню проведено однобоко, упереджено, з обвинувальним ухилом. Належним чином не перевірені покази обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів ведення слідства працівниками міліції. Прямі докази вини ОСОБА_8 в скоєнні вбивства дитини відсутні.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 ;

-прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , правильності кваліфікацій його дій, вказує, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, що суперечить вимогам п.3 ч.1 ст.65 КК України.

Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вказує, що апеляційна скарга прокурора являється необґрунтованою та просить її залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечував проти апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який просив вирок залишити без змін, не визнаючи вини, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

При апеляційному розгляді обвинувачений вину не визнав. Пояснив, що визнавальні покази на досудовому слідстві надавав під тиском робітників міліції. Незважаючи на невизнання вини, просив вирок залишити без змін.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 при обставинах, встановлених судом, підтверджується ретельно дослідженими та детально викладеними у вироку доказами.

Так допитана судом потерпіла ОСОБА_10 - мати малолітньої дитини ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що проживаючи разом з ОСОБА_8 вона від нього завагітніла і сказала про це ОСОБА_8 , на що він сказав, що це не його дитина, що дитина його брата. Після народження дитини він один раз прийшов до пологового будинку, в якому, на деякий час, вона залишала дитину, так як в неї були проблеми зі здоров`ям та в неї не було місця куди можна було перевезти дитину. Вони разом з обвинуваченим та дитиною поселилися в підсобному приміщені, розташованому на даху житлового будинку АДРЕСА_2 , яке застосували під житло, де тимчасово, спільно проживали. Коли проживали разом, то між ними стосунки погіршилися, ОСОБА_8 приводив до дому чужих дівчат, доглядом за дитиною зовсім не займався, погано відносився до дитини.
19.12.2011 року ОСОБА_8 прийшов додому п`яний і між ними, в приміщенні, де вони жили, відбулася сварка, під час якої обвинувачений кричав їй, що дитина не його. Вона не могла заспокоїти ОСОБА_8 , дитина спала, тому вона приблизно о 20 годин вийшла на вулицю і пішла за своєю матір`ю, хотіла щоб її мама заспокоїла обвинуваченого, так як між ними інколи були добрі стосунки. Коли вона виходила з приміщення то дитина була одягнута в комбінезон, в приміщенні було холодно, дитина залишилася тільки з обвинуваченим, інших осіб не було. Вона була відсутня не більше 15-20 хвилин, раніше вона теж інколи залишала дитину разом з обвинуваченим, як з батьком дитини. Дитину вона залишила з обвинуваченим живою та здоровою, дитину в її присутності ніхто не бив, вона також не била дитину.
Коли вона повернулася додому, то бачила що в приміщенні чужих осіб не було, дитина лежала в ліжку повністю накрита ковдрою, з під ковдри, під якою була дитина виглядала тільки ручка дитини, коли вона подивилася до дитини, то побачила, що дитина була зовсім роздягнута, навіть памперс був знятий з дитини. Побачивши обстановку в кімнаті і коли вона оглянула дитину, то вона відразу побачила, що з дитиною не все гаразд, тому розмовляючи з ОСОБА_8 почала його питати, що він таке зробив дитині, що дитина не дихає. ОСОБА_8 говорив їй, що дитина спить, тому не потрібно викликати міліцію. Коли приїхали працівники міліції то вони спілкувалися з нею та з ОСОБА_8 , виясняючи обставини злочину. Всіх обставин спілкування працівників міліції вона не пам`ятає.
У неї не має зовсім ніяких сумнівів, що дитину вбив ОСОБА_8 , який признався в присутності працівників міліції, що руками стиснув дитині голову і умисно завдав дитині удари головою та тілом дитини в стіну. Тому вона вважає, що ОСОБА_8 заподіяв дитині умисні тілесні ушкодження від яких дитина відразу померла. Інші люди до них в цей час не приходили, тому інші особи не могли вбити дитину.
Вона хворіє, про що ОСОБА_8 знає, тому вона більше не зможе мати дітей. З вини ОСОБА_8 вона залишилася без дитини і взагалі без дітей.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він у складі оперативної групи міліції 19.12.2011 року, біля 21 годин разом з іншими працівниками міліції на службовому автомобілі прибули за викликом, отримавши інформацію про те, що батько вбив дитину, за адресою АДРЕСА_2 . Прибувши за адресою, піднялися в підсобне приміщення житлового будинку розташоване на даху будинку, яке, як потім вияснилося було житлом, де тимчасово, спільно, проживав обвинувачений ОСОБА_8 зі співмешканкою ОСОБА_10 та дитиною.
Коли вони зайшли в приміщення то побачили, що в приміщенні знаходився ОСОБА_8 , в стані алкогольного сп`яніння і коли обвинувачений побачив їх і зрозумів, що прибули працівники міліції, то він почав від них тікати з місця скоєння злочину, але був затриманий, як особа, яка підозрювалася у вчиненні злочину. На ліжку в приміщенні лежала дитина, яка була зовсім роздягнута і не дихала. Тому вони відразу викликали швидку медичну допомогу. Після приїзду, медичні працівники сказали працівникам міліції про насильницьку смерть дитини.
ОСОБА_8 намагався втекти він працівників міліції, хотів перелізти через паркан і втекти в інший двір,його затримали і коли його знімали з паркану, то він впав, так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тоді на вулиці був дощ, тому було мокро та слизько. Працівники міліції вимушені були при таких обставинах, коли він тікав, одягнути на обвинуваченого кайданки.
Стоячи на вулиці та спілкуючись з ОСОБА_8 виясняли в нього обставини злочину, на що ОСОБА_8 пояснив, що він особисто вбив дитину через ревнощі до дружини при обставинах, коли дитина плакала, він взяв дитину руками спочатку за голову і умисно притиснув руками голову дитини, а потім взяв дитину за ноги і почав бити головою і тілом об косяк дверей, об стіну.
Коли ОСОБА_8 супроводжували до міліцейської службової автомашини, то він звинувачуючи свою дружину ОСОБА_10 , говорив, що вона догралась, через неї він вбив дитину.
У працівників міліції і в нього особисто не було та не має зовсім ніяких сумнівів в правдивості пояснень даних обвинуваченим про те, що дитину вбив обвинувачений, який йому особисто та іншим працівникам міліції безпосередньо, через короткий період часу після вбивства дитини, на місці скоєння злочину, признався та розповів про обставини умисного вбивства дитини, про характер причинених ушкоджень.
З пояснень обвинуваченого було достовірно встановлено, що вбивство дитини скоїв обвинувачений, який розповів про спосіб вбивства дитини. Насильницька смерть дитини була підтверджена лікарем, який безпосередньо оглянув дитину на місці скоєння злочину і сказав їм, що в дитини встановлені травми не сумісні з життям, поломані кості голови, є травми туловища дитини.
Аналогічні показання у судовому засіданні дали свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які також пояснили, що коли працівники міліції затримали обвинуваченого, то поряд з ними знаходилася потерпіла ОСОБА_10 - мати малолітньої дитини, в присутності якої обвинувачений признався, що це він вбив дитину, так як дитина не його і дружина йому зраджувала. Він сказав, що спочатку руками здавив дитині голову, а потім взяв дитину за ноги та бив головою і туловищем об косяк дверей, об стіну.
До обвинуваченого ніким, в тому числі працівниками міліції, ніякого насилля не застосовувалось.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 19.12.2011 року, він особисто не виїжджав на місце скоєння злочину, знаходився в відділі міліції. При проведенні слідчих дій у обвинуваченого, як це передбачено законом, був захисник - адвокат. Всі процесуальні дії з обвинуваченим досудове слідство проводилося тільки за участю та в безпосередній присутності захисника. ОСОБА_8 говорив, що він був п`яний, дитина, яка була тільки з ним в кімнаті, плакала, він хотів дитину заспокоїти, тому руками стиснув дитині голову, після чого дитину поклав на ліжко.
По справі було проведено судово медичну єкспертизу, ОСОБА_8 не заперечував проти проведення єкспертизи, експертизою було встановлено, що смерть дитини наступила від насильницьких дій.
Досудовим слідством достовірно було встановлено, що умисне вбивство дитини було скоєно ОСОБА_8 .
До обвинуваченого не було застосовано ніяких мір насилля, досудове слідство проводилося за участю захисника обвинуваченого.
В присутності захисника, під відео запис обвинувачений визнав свою вину в умисному вбивстві дитини,розповів про обставини скоєння ним особисто злочину.
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що 19.12.2011 року, він як працівник міліції в якості водія службової автомашини приймав участь в виїзді на місце скоєння злочину. Обвинуваченого працівники міліції привели в автомобіль для його доставки в відділ міліції, зовсім ніяких насильницьких дій відносно обвинуваченого ніхто не застосовував.
Згідно дослідженого в судовому засіданні відео запису допиту обвинуваченого ОСОБА_8 слідчим, в період досудового розслідування, проведеного 29 грудня 2011 року та складеного письмового протоколу допиту слідчим обвинуваченого від 29 грудня 2011 року, в присутності та з участю адвоката, захищаючого інтереси обвинуваченого, видно, що обвинувачений через дев`ять днів, після смерті дитини, добровільно та самостійно, в присутності захисника, дав слідчому пояснення, в яких особисто виклав обставини скоєння ним злочину, відносно малолітньої дитини. З пояснень обвинуваченого, даних слідчому при допиті, видно, що обвинувачений визнає свою вину в скоєнні умисного вбивства малолітньої дитини, до якої він застосував силу в приміщенні тимчасового проживання, і в відсутність матері дитини та в відсутність інших осіб, умисно спричинив дитині тілесні ушкодження, від яких дитина померла на місці скоєння злочину, про що він признався працівникам міліції, в присутності матері дитини, безпосередньо після скоєння злочину, на місці скоєння злочину.
Згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу очної ставки від 17.04.2012 року, складеного слідчим, видно що була проведена процесуальна слідча дія - очна ставка між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою - матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_10 . Зазначена слідча дія, була проведена за участю захисника обвинуваченого адвоката, в присутності якого обвинувачений повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину.
Згідно акта № 2414 від 2.06.2015 року судово психологічної експертизи видно, що на відеозаписі допиту обвинуваченого ОСОБА_8 , від 29 грудня 2011 року, який суд дослідив в судовому засіданні, не має ознак психологічного впливу на обвинуваченого зі сторони слідчого чи інших осіб. Що обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення з ним процесуальної дії його допиту слідчим, знаходився в нормальному емоційному стані і у нього не було ніяких ознак збудженого чи пригніченого стану.
Дані, що містяться в протоколі огляду місця події та додатки до нього, наведені вище висновки експертів, повністю узгоджуються з показаннями свідків та з показаннями обвинуваченого в період досудового розслідування про характер нанесених тілесних ушкоджень малолітній дитині, про обставини злочину та про наслідки, які наступили від умисних дій обвинуваченого.
Згідно досліджених судом доказів видно, що під час досудового розслідування обвинувачений визнавав той факт, що він скоїв вбивство дитини, умисно причинивши дитині, пізніше встановлені судовою медичною експертизою тілесні ушкодження дитині, від яких відразу настала смерть дитини. Обвинувачений описав механізм нанесення ним тілесних ушкоджень малолітній дитині, послідовність та характер його дій.
Показання обвинуваченого дані ним неодноразово, узгоджуються з висновками судової медичної експертизи, з якої видно, що смерть дитини ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяними малолітній дитині тілесних ушкоджень.
Суд обґрунтовано визнав правдивими пояснення обвинуваченого про обставини скоєння злочину, дані ним матері дитини - ОСОБА_10 , свідку ОСОБА_12 , свідку ОСОБА_13 , свідку ОСОБА_14 , свідку ОСОБА_15 , а також при виконанні процесуальних слідчих дій, в присутності захисника, які дав обвинувачений слідчому, в тому числі під відео запис, оскільки вони є послідовними і узгоджуються з дослідженою судом суд. мед експертизою про отримання малолітньою дитиною ушкоджень, в наслідок чого наступила смерть малолітньої дитини.
Об`єктивність та правдивість пояснень обвинуваченого також підтверджується призначеною судом та проведеною судово психологічною експертизою від 2.06.2015 року. З висновків якої видно, що на відеозаписі допиту обвинуваченого ОСОБА_8 від 29 грудня 2011 року, який суд дослідив в судовому засіданні, не має ознак психологічного впливу на обвинуваченого зі сторони слідчого чи інших осіб, що обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення процесуальної дії слідчим, під час його допиту, знаходився в нормальному емоційному стані і у нього не було ніяких ознак збудженого чи пригніченого стану.
Судом, згідно досліджених доказів, об`єктивно встановлено, що обвинувачений розумів значення своїх дій умисно причиняючи малолітній дитині встановлені тілесні ушкодження та допускав, які наслідки можуть наступити від його умисних дій.
Згідно досліджених судом доказів, пояснень свідків, досліджених пояснень обвинуваченого при проведенні з ним процесуальних слідчих дій, за участю захисника, висновків суд.мед.єкспертизи, встановлено спосіб вчинення вбивства дитини обвинуваченим ОСОБА_8 : послідовність і характер його дій, локалізацію завданих тілесних ушкоджень, обстановку вчинення злочину та форму вини обвинуваченого.
Вирішуючи питання про наявність у обвинуваченого умислу на позбавлення дитини життя, про зміст умислу в його діях, суд виходив із сукупності всіх фактичних обставин по справі при вчиненні ним діяння.
Суд прийшов до правильного висновку, що обвинувачений, спричиняючи, виявлені у малолітньої дитини поєднані травми голови, тулуба, кінцівок усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.
Судом ретельно перевірені доводи обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів ведення слідства.
Вказані доводи не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами перевірки прокуратури Малиновського району м.Одеси.
Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані за п.2 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство малолітньої дитини.
При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд врахував скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.
Наведене свідчить, що призначене покарання ОСОБА_8 являється необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного

суду Одеської області: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4