Справа № 445/2217/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,.
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Золочева Львівської області, громадянину України, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимому, неодруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 ,. 21 червня 2016 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «FORD TRANSIT CONNECT», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Львів-Тернопіль» у напрямку до м.Тернополя, при проїзді її ділянки в районі перехрестя із автодорогою, яка веде до с.Струтин Золочівського району Львівської області та примикає до неї ліворуч по ходу його руху, грубо порушив вимоги Р 1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення терміну «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху», «перешкода для руху», «обгін»); Р 10 п. 10.1; Р 14 п. 14.6 а) та вимог дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 (вузька суцільна лінія) розділу 34 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи обгін попутного йому автомобіля марки «ВАЗ 2106», р. н. НОМЕР_2 , підкеруванням водія ОСОБА_10 на перехресті, перетнувши при цьому суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР України, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвела до зіткнення між ним та попутнім автомобілем марки «ВАЗ 2106», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія
ОСОБА_10 , який на той час розпочав виконання лівого повороту із авто дороги сполученням «Львів-Тернопіль» на автодорогу, яка веде до с.Струтин Золочівського району Львівської області.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України водію автомобіля марки, «ВАЗ 2106», р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 згідно висновку судово- медичної експертизи №31/2016 від 22.07.2016 спричинені такі тілесні ушкодження: закрита травма грудей з лівобічними переломами ребер, з пошкодженням (розривами) лівої легені, крововиливом в ліву плевральну порожнину; закрита травма живота з ушкодженнями (розривами) селезінки, лівої нирки з крововиливом в черевну порожнину. Перелом шийного відділу хребта на рівні 1/2 хребців. Рана в ділянці голови; садна в ділянці нижніх кінцівок.
Особливості та різноманітній характер тілесних ушкоджень, наявність ознак різкого струсу тіла (у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів), вказують на спричинення ушкоджень внаслідок значної за силою дії тупих предметів, прижиттєво, незадовго до настання смерті, можливо 21.06.2016 при ударі до виступаючих та деформованих частин в салоні автомобіля, під час зіткнення транспортних засобів, за ознакою небезпеки для життя, стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких.
Смерть ОСОБА_10 настала від травми тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелету (ребер, хребта) з пошкодженням внутрішніх органів (лівої легені, селезінки, лівої нирки), та значною внутрішньою крововтратою, до 1 доби до експертизи його трупа, що стверджується ступенем розвитку трупних явищ. Таким чином, між спричиненням ОСОБА_10 тілесних ушкоджень при ДТП і настанням його смерті існує прямий причинно- наслідковий зв`язок.
Тобто, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Львів-Тернопіль» у напрямку до м.Тернополя, при проїзді її ділянки в районі перехрестя із автодорогою, яка веде до с.Струтин Золочівського району Львівської області та примикає до неї ліворуч по ходу його руху, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень загинув ОСОБА_10 .
Таким чином, ОСОБА_5 своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Завдану шкоду потерпілим він відшкодував. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений відшкодував потерпілим шкоду, вибачився перед ними. У потерпілих немає до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру. Свою вину у вчиненому ОСОБА_5 розуміє та визнає, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має та просив не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_5 волі.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого не має та просила не позбавляти волі .
Захисник ОСОБА_9 ,в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілих немає, шкоду обвинувачений відшкодував частково, за винятком страхового відшкодування. Обвинувачений є молодого віку та просив не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_5 волі.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина його доведена: висновком інженерно-транспортної експертизи № 1/1217 від 27.10.2016 р. та іншими матеріалами справи.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 ,. доведена повністю та об`єктивно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення,відшкодував шкоду потерпілим, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує і думку потерпілих, які просить його суворо не карати та не позбавляти волі.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням
пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності обтяжуючих у справі обставин, а також позиції потерпілих, які просили його суворо не карати, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України .
Крім того суд вважає за необхідне відповідно до ст. 77 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами оскільки від порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування ним автомобілем настала загибель потерпілого.
Питання процесуальних витрат, слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З АС У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ:
-автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT», р.н. НОМЕР_1 ,який знаходиться на зберіганні на території Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ( м. Золочів вул. Шашкевича, 43) -повернути його власнику ОСОБА_11 ( проживає АДРЕСА_3 ).
-автомобіль марки «ВАЗ 2106», р. н. НОМЕР_2 ,який знаходиться на зберіганні на території Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ( м. Золочів вул. Шашкевича, 43) -повернути його власнику ОСОБА_6 ( проживає с. Струтин Золочівського району Львівської області).
Судові витрати, а саме :
вартість проведеної по справі судової транспортно-трасологічної експертизи № 3343 від 30.08.2016 р. в розмірі 3082,80грн., вартість проведеної по справі автотехнічної експертизи
№ 3344 від 31.08.2016 р. в розмірі 1541,40 грн.., вартість проведеної по справі автотехнічної експертизи № 3344 від 31.08.2016 р. в розмірі 1541,40 грн., вартість проведеної по справі автотехнічної експертизи № 1/1217 від 27.10.2016 р. в розмірі 879,60 грн. а всього 7042,20 гривень, стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.
Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку - 20 лютого 2017 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя ОСОБА_1