Справа № 296/2210/17
УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СВ Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 ,

начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 розглянув клопотання про арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 .

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора, слідчого,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася сторона кримінального провадження № 0000039 із клопотанням, в якому просить накласти арешт на належне підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної власності нерухоме майно, а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна останньої та попередження можливої втрати майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, слідчий суддя розглядає без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Управління СБ України в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 26 вересня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

В бґрунтування своїх вимог слідчий у клопотанні вказує на те, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі 2016 року (точної дати слідством не встановлено), керуючись власними переконаннями, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від них, поділяючи погляди учасників та мету терористичної організації «ДНР», в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, вирішила сприяти діяльності вказаної терористичної організації.

ОСОБА_5 вступила у злочинну змову з учасником незаконного збройного формування заступником командира батареї управління та артилерійської розвідки гвардійської оперативно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (колишні назви - окрема бригада особливого призначення «Кальміус» та 1 артилерійська бригада особливого призначення «Кальміус») 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «ДНР» громадянином України ОСОБА_6 , маючи намір передавати йому інформацію розвідувального характеру про дислокацію та переміщення військової техніки, особового складу сил АТО на підконтрольній Україні території Донецької та Луганської областей, для її незаконного використання представниками терористичної організації «ДНР» у плануванні та здійсненні своєї злочинної діяльності.

При цьому, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом на сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», усвідомлювала, що терористична організація «ДНР», діяльності якої вона сприяє, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні АТО на території Донецької області.

6 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Відповідно до п.3 ч.2 та ч.5 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно копій договору дарування серії ААЕ № 026590 від 31 березня 1997 року та повідомлення Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» у м. Слов`янськ Донецької області за № 763-1/0.83/01 від 16.03.2017, ОСОБА_5 на праві приватно власності належить жилий будинок з господарськими та побутовими будовами і спорудами (2 сараї, льох), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя, відповідно до ч.2 ст.173 КК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і наслідки арешту майна для підозрюваної та третіх осіб.

З огляду на викладені обставини, є підстави дійти висновку про те, що незастосування засобу забезпечення кримінального провадження № 0000039 у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення або втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, забезпеченню цивільного позову та конфіскації майна, а тому, є необхідність задоволення даного клопотання, що є найменш обтяжливим способом і який не призведе до наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК Укпаїни, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на належне підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на праві приватної власності нерухоме майно, а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна останньої та попередження можливої втрати майна.

Підозрювана, її захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим СВ Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 .

Слідчий суддя ОСОБА_1