Справа № 356/1923/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/141/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 02.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 листопада 2016 року, якою подання начальника Березанської виправної колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області №95 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_8 , задоволено та встановлено йому адміністративний нагляд строком 1 (один) рік після звільнення з місць позбавлення волі з покладенням обов`язків, передбачених чинним законодавством України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2010 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_8 в строк відбування покарання за зазначеним вироком зараховано строк його попереднього ув`язнення з 08 липня 2010 року по 14 лютого 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

02 листопада 2016 року до Березанського міського суду Київської області надійшло подання начальника Березанської ВК УДПтСУ в м. Києві та Київській області № 95 полковника внутрішньої служби ОСОБА_9 про встановлення адміністративного нагляду після звільнення з місць позбавлення волі засудженому ОСОБА_8 .

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 16 листопада 2016 року подання начальника Березанської ВК № 95 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_8 було задоволено, та встановлено йому адміністративний нагляд на строк 1 (один) рік після звільнення з місць позбавлення волі з покладенням обов`язків, передбачених чинним законодавством України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 , в силу ст. 133 КВК України, є злісним порушником режиму утримання, оскільки на час розгляду подання має вісім стягнень, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку та подання підлягає до задоволення з метою запобігання вчинення засудженим після звільнення з місць позбавлення волі різного роду правопорушень, а також з метою здійснення виховного впливу на нього.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 листопада 2016 року та закрити провадження по питанню встановлення йому адміністративного нагляду. Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив дані про характеристику його стягнень, що має істотне значення для справи. Зокрема, звертає увагу на те, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки за час останнього календарного року він мав три стягнення, а при їх встановленні суд першої інстанції не брав до уваги, за що саме вони накладалися. У зв`язку з чим, на думку апелянта, при розгляді подання було порушено порядок його розгляду, зокрема, стосовно встановлення періодичності реєстрації та період, протягом якого він не має залишати місце проживання, оскільки це є компетенцією органів виконавчої служби.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану засудженим апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 133 КВК України, злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який не виконує законних вимог адміністрації, необґрунтовано відмовляється від праці (не менш як три рази протягом року); припинив роботу з метою вирішення трудових та інших конфліктів; вживає спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; виготовляє, зберігає, купує, розповсюджує заборонені предмети; бере участь у настільних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинив дрібне хуліганство; систематично ухиляється від лікування захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, а також вчинив протягом року більше трьох інших порушень режиму відбування покарання, за умови, якщо за кожне з цих порушень за постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, були накладені стягнення, що достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку.
Статтею 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» № 264/94-ВР від 01 грудня 1994 року передбачено, що адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Пунктом б) ч. 1 ст. 3 вищенаведеного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Як слідує із матеріалів провадження, ОСОБА_8 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2010 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та засуджений на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави /а.п. 7/, тобто його засуджено за вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Березанської виправної колонії УДПтС України в м. Києві та Київській області полковником внутрішньої служби ОСОБА_9 від 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_8 раніше судимий: 04 липня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі; 16 липня 2004 року за ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі /а.п.3/.

Окрім того, згідно вказаної характеристики, ОСОБА_8 під час утримання в СІЗО м. Києва до праці не залучався, характеризувався негативно, вимоги режиму утримання не порушував. У Березанській ВК № 95 відбуває покарання з 07 березня 2011 року; за час відбування покарання характеризується негативно, допустив 14 порушень режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності; у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний; у відношенні до представників адміністрації проявляє нестриманість; до виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; не бачить необхідності у самостійному виконанні робіт із самообслуговування; свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи виконання покарання або перекладає їх виконання на інших засуджених; свою вину у скоєному злочині визнав частково /а.п. 3/.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, до засудженого ОСОБА_8 було застосовано наступні стягнення: 10 січня 2012 року догана (вилучено мобільний телефон); 13 квітня 2012 року догана (не виконав команду «відбій»); 12 листопада 2012 року догана (не виконав команду «відбій»); 15 квітня 2013 року сувора догана (перешкоджав проведенню особистого обшуку, виражався брутальною лайкою); 10 липня 2013 року ДІЗО 10 діб (не виконав законних вимог начальника відділення прибрати спальне місце ); 28 травня 2014 року сувора догана (намагався створити конфліктну ситуацію); 24 червня 2015 року догана (виявлено мобільний телефон); 19 серпня 2015 року сувора догана (порушив форму одягу); 16 вересня 2015 року сувора догана (вилучено мобільний телефон); 23 вересня 2015 року ДІЗО 7 діб (перешкоджав проведенню особистого обшуку); 09 жовтня 2015 року догана (не здав постіль в камері ДІЗО); 26 лютого 2016 року догана (не виконав команду «підйом»); 26 лютого 2016 року ДІЗО 10 діб (порушив локалізацію); 24 травня 2016 року догана (занавісив спальне місце); заохочень не має /а.п. 4/.
Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_8 в процесі відбування покарання не свідчить про те, що в його особистості відбулися позитивні зміни та він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, тобто став на шлях виправлення.
Під час розгляду подання в суді першої інстанції було правильно оцінено дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, характер накладених на нього стягнень, у зв`язку з чим аргументи апелянта не можуть бути взяті до уваги та колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 листопада 2016 року про задоволення подання начальника Березанської виправної колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області № 95 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_8 залишити без зміни.

С У Д Д І :

____________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4