ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/336/17
Провадження № 1-кп/210/233/17

"24" лютого 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000781 від 03 листопада 2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:
02.11.2016 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, з ввімкненим ближнім світлом фар, рухався по проїзній частині вул. Нікопольське шосе з боку пр. Металургів в напрямку вул. Стрельникова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, зі швидкістю руху близько 50 кілометри на годину.

В цей час в попутному йому напрямку біля правого краю проїзної частини рухався велосипедист ОСОБА_6 , який перед електричною опорою зовнішнього освітлення №70/05 почав виконувати маневр перестроювання в ліву смугу для руху з метою об`їхати перешкоду по переду у вигляді калюжі, при цьому останній закінчив виконувати відворот вліво, та вирівняв керований ним велосипед.

Водій ОСОБА_4 в момент початку маневру перестроювання велосипедистом ОСОБА_6 вліво повинен був діяти відповідно до п.п. 1.5; 2.3 (б); 12.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Однак, ОСОБА_4 діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, шляхом несвоєчасного застосування ним гальмування, чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.».
В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких виключало б настання дорожньо-транспортної події, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед електричною опорою зовнішнього освітлення №70/05 по вул. Нікопольське шосе в м. Кривому Розі допустив зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_6 , контактувавши при цьому передньою частиною автомобілю з заднім колесом велосипеду.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій велосипеду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполучена травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садна голови, обличчя, тулубу, кінцівок, перелом даху правої вертлюжної западини, відкритий багато скалковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, повний розрив лівої стегнової артерії, розлогих рвано-забійних ран лівого стегна, закритий двох-щиколотного перелому правої гомілки з вивихом стопи вперед. Вищевказанні ушкодження ускладнилися розвитком шоку та гострим посттравматичним тромбозом лівої підколінної та обох гомілкових артерій, що призвело до ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №37 від 10.01.2017 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. Повідомив, що 02.11.2016 року близько 22 год. 30 хв. він їхав за кермом свого автомобіля «Деу Ланос», на передньому сидінні сиділа його знайома.. На вулиці йшов дощ. Він помітив на дорозі сілует велосипедиста, потім сталося зіткнення. Після дорожньо транспортної пригоди він відразу викликав швидку допомогу, та намагався надати допомогу потерпілому. Вибачається перед потерпілим та щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що шкода, яка була йому завдана, відшкодована обвинуваченим, а тому він не має до нього претензій матеріального та морального характеру, просив його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція шляхом опитування, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 ..

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України та визнає його винним за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно ст. 66 КК України, пом`якшуючими обвинуваченого відповідальність обставинами, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога (т.2 а.м.к.п. 117) та лікаря-психіатра (т.2 а.м.к.п. 118) не перебуває, раніше не судимого (т.2 а.м.к.п. 119), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.м.к.п. 112), вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України.

Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, зокрема наявності постійного місця проживання, визнання вини, відсутності у потерпілого претензій, його молодий вік, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, відшкодування шкоди потерпілому, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючої відповідальність обставин, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в якій зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. ст. 122, 124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстраціїї до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід Держави процесуальні витрати:

- при проведенні транспортно-трасологічної експертизи №19/10.4-198 від 16.12.2016 у розмірі 2638 грн. 80 коп.;

- при проведенні експертизи технічного стану транспортного засобу №19/10.2-206 від 06.12.2016 року у розмірі 703 грн. 68 коп.;

- при проведенні експертизи технічного стану транспортного засобу №19/10.2-205 від 08.12.2016 у розмірі 703 грн. 68 коп.;

- при проведенні автотехнічної експертизи №8/10.1-5 від 20.01.2017 року у розмірі 527 грн. 76 коп.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-автомобіль «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 (т.2 а.м.к.п. 22) залишити у останнього;
-велосипед без назви синього кольору переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 (т.2 а.м.к.п. 25) залишити у останнього.
Матеріали кримінального провадження №0000781 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/336/17, провадження №1-кп/210/233/17.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1