Провадження №11-сс/772/491/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 7 серпня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 59 днів до 4.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУ НП України у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_11 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_11 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 101 800 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 2 745 546 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_11 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Так, ОСОБА_9 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 2 745 546 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_9 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Вінниця, прагнучи швидкого особистого збагачення, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_12 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_12 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 148 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 3 991 560 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_12 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Вінниця, прагнучи швидкого особистого збагачення, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_13 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_13 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 75 950 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 2 048 371 гривень 50 копійок), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_13 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_14 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_14 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 133 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 3 587 010 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_14 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_15 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_15 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 40 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 1 078 800 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_15 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_16 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_16 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 170 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 4 584 900 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_16 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 07.04.2017, перебуваючи на території АЗС «ОККО» по вул. Київській у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_17 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_17 , заволодів грошовими коштами останнього на суму 6 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 161 820 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_17 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 07.04.2017, перебуваючи на території АЗС «ОККО» по вул. Київській у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_18 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_18 , заволодів грошовими коштами останнього на суму 20 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 539 400 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_18 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.
04.08.2017 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 7 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого та обрано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Мотивуючи свої доводи тим, що в ухвалі не наведено жодних підстав, при наявності яких обирається міра запобіжного заходу утримання під вартою. Вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того, захисник зазначає про те, що слідчим суддею, при розгляді клопотання, було порушено вимоги ст. 178 КПК України та не взято до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_19 , а саме те, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні чотири дитини. Крім того, захисник в своїй апеляційній скарзі звертає увагу, що ОСОБА_9 не працює, під час обшуків коштів у підозрюваного виявлено не було, сума застави є непомірною і внести її нереально.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 , вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінального провадження з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Крім того слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 офіційного місця роботи не має, інкриміновані йому кримінальні правопорушення є особливо тяжкими, врахував обставини кримінального правопорушення, кількість кримінальних правопорушень та розмір завданих збитків.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в ухвалі слідчого судді відсутні дані про те, що його підзахисний немає наміру перешкоджати встановленню фактичних обставин по справі є голослівними та не підтверджуються матеріалами провадження.

Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними з огляду на особу ОСОБА_9 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в ході досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Наявність на утриманні чотирьох дітей та дружини у підозрюваного ОСОБА_9 , те, що він раніше не судимий, які на думку сторони захисту не враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати провадженню іншим чином.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в сумі 18 000 000 гривень. Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_9 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України та дорівнює розміру заподіяної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні.

При цьому слід зазначити, що позиція захисту в частині визначення застави є незрозумілою. В апеляційній скарзі адвокат вказує, що розмір застави є непомірним, в той же час в судовому засіданні в апеляційній інстанції не ставить вимог щодо її зменшення , а лише просить застосувати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 7 серпня 2017 року, якою обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: