Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/976/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст.289 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула дистанційно в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотанням засудженого ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 13.01.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Вказане клопотання мотивовано тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 засуджений 13.01.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку: 03.11.2010 року. Кінець строку: 04.02.2019 року. З 12.09.2012 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії в Кіровоградській області № 49.

За час відбування покарання допустив тридцять чотири порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО, що свідчить про недостатнє бажання засудженого ставати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього ст. 81 КК України, тобто умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування вимог зазначив, що 12.09.2012 року він прибув для відбування покарання до ВК №49, поступив до училища, де отримав освіту електрика-монтажника. Після того як він зрозумів важкість відбування покарання, поміняв погляд на скоєний злочин, в якому розкаюється.

Вказав, що начав приймати активну участь у життєдіяльності колонії, за що має шість заохочень як начальником відділення так і начальником колонії, останнє заохочення було в липні 2016 року за добросовісне відношення до праці.

Також вказав, що має працюючих батьків, які потребують його підтримки. Після звільнення має намір працевлаштуватися, щоб допомагати батькам та виплатити судові стягнення за вироком. Вважає, що довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляцію, прокурора, який просив відмовити в апеляції, перевіривши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_7 та представника виправної установи Власенка, який вказав, що засуджений підлягає звільнення від покарання умовно достроково оскільки з 2014 року не вчиняв дисциплінарних порушень та своєю поведінкою довів своє виправлення, та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_7 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Із матеріалів клопотання та особової справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 13.01.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано 1рік 8 місяців 29 днів. Початок строку: 03.11.2010 року. Кінець строку: 04.02.2019 року.

З 12.09.2012 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії в Кіровоградській області № 49.

Відмовляючи у застосуванні відносно засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, на переконання колегії суддів суд першої інстанції припустився помилки, оскільки ОСОБА_7 дійсно за час відбування покарання допустив сорок три порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО. Однак, дані порушення вчинено ним протягом 2011-2014 років, останнє 07.10.2014 року та на даний час стягнення погашенні (а. о. с. 100-101).

Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 має шість заохочень, три правами начальника колонії та три правами начальника відділення з 22.08.2014 року по 05.07.2016 року за активну участь в суспільному житті установи та сумлінне ставлення до праці.

Судом не враховано, що засуджений не ухилявся від погашення позову за вироком суду в сумі 3218,76 грн., оскільки виконавчий лист до установи не надходив на направлений запит до виконавчої служби №9/1234 від 28.05.2015 року відповідь та виконавчі листи не надійшли.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , які викликані тим, що на момент звернення до суду з клопотанням, мету покарання було досягнуто, засуджений виправився і немає необхідності в подальшому відбуванні реального покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2012 року, з не відбутим строком покарання 2 роки 1 місяць 5 днів.

За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2012 року за ч. 3 ст. 289 КК України - скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 , засудженого вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2012 року за ч. 3 ст. 289 КК України від покарання умовно-достроково на 2 роки 1 місяць і 5 днів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4