АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/665/17 Справа № 202/12/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002773 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, що працює вантажником на ТОВ «Л.Р.Ю.», не одруженого, на утриманні дітей не має, проживаючого по АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

Кримінальне провадження розглянуто за участю:
прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.289 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На піставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, зобовязано ОСОБА_7 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання речових доказів.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ПП «Компанія Ліон» матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 24 434 грн.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

28 листопада 2016 р. близько 20:30 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території складу ТОВ «Л.Р.Ю.» за адресою м. Дніпро, вул. Курсанта Скоробагатько, №7, де у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки БАЗ модель T713.ll д/н НОМЕР_1 червоного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ПП «Компанія Ліон», та знаходився на стоянці ТОВ «Л.Р.Ю.».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 скориставшись ключами від вищевказаного транспортного засобу, які знайшов під капотом автомобіля, усвідомлюючи протиправність своїх дій та припускаючи настання негативних наслідків, відчинив автомобіль марки БАЗ модель Т713.11 д/н НОМЕР_1 та сів за кермо.
Після чого, ОСОБА_7 знаходячись за кермом вищевказаного автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за допомогою раніше ним знайденого ключа, запустив двигун автомобіля та, всупереч волі власника автомобіля ПП «Компанія Ліон», тобто не маючи законного права на керування вказаним транспортним засобом, покинув на зазначеному автомобілі територію складу ТОВ «Л.Р.Ю.», тим самим незаконно заволодів транспортним засобом та отримав можливість на власний розсуд розпоряджатись автомобілем марки БАЗ модель Т713.11 д/н НОМЕР_1 .
Далі, в ході незаконного керування транспортним засобом марки БАЗ моделі T713.ll д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 біля буд.№28 по вул. Семафорній в м. Дніпро потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль марки БАЗ модель T713.ll д/н НОМЕР_1 зазнав пошкоджень.
Таким чином ОСОБА_7 , своїми злочинними діями спричинив власнику вказаного автомобіля, потерпілому ПП «Компанія Ліон» майнову шкоду, яка становить 16344,75 грн.(шістнадцять тисяч триста сорок чотири гривні 75 коп.).
Не погоджуючись з судовим рішенням, заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. На піставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, зобовязано ОСОБА_7 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме призначення покарання меншого, ніж передбаченого санкцією частини статті, за якою особу визнано винною.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи прокурора ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі та застосувати положення ст.75, 76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які обвинуваченим не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду першої інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.289 КК України не оспорює.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної вимоги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора пронеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Санкція ч.1 ст.289 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до пяти років, або позбавлення волі на той самий строк.

Однак судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону України про кримінальну відповідальність істотно порушено.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме резолютивної частини вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Тобто покарання ОСОБА_7 призначено нижче за найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.289 КК України, при цьому посилання на наявність підстав передбачених статтею 69 КК України, як в мотивувальній, так і резолютивній частині вироку відсутнє.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що призначаючи ОСОБА_7 покарання суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

За таких обставин відповідно до ст.420 КПК України колегія суддів визнає вирок щодо обвинуваченого таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з постановленням свого вироку в частині призначення ОСОБА_7 покарання, з урахуванням вказаного.

З цих підстав доводи в апеляційній скарзі прокурора є вмотивованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність ОСОБА_7 і на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст.289 КК України скасувати в частині призначення покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_7 та призначити покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 зобов`язання періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4