Справа № 523/3036/16-к
Провадження №1-кп/523/163/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0002655 із звинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.01.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
21.05.2015 року, близько 20:00 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись поганим самопочуттям господаря квартири, визначив об`єктом свого злочинного наміру золоті вироби, що знаходилось в тумбочці спальної кімнати, зайшов до вище вказаної кімнати, звідки таємно викрав золоті вироби, що належать ОСОБА_6 , а саме: золоті сережки 583 проби, загальною вагою 1,18 г, вартістю 481 грн. 89 коп.; золоту каблучку з камінням 585 проби, загальною вагою 3,22 г, вартістю 1275 грн. 42 коп.; золотий хрестик 585 проби, загальною вагою 3,36 г, вартістю 1547 грн. 33 коп.; золотий браслет 585 проби, загальною вагою 5,09 г, вартістю 2316 грн. 39 коп.; золотий ланцюжок 500 проби, загальною вагою 5,72 г, вартістю 2239 грн. 62 коп.; золотий ланцюжок 585 проби, загальною вагою 12,42 г, вартістю 5691 грн. 97 коп.; золотий ланцюжок 583 проби, загальною вагою 10,78 г, вартістю 4947 грн. 38 коп.; золоту каблучку 585 проби, загальною вагою 4,07 г, вартістю 1667 грн.; золотий перстень з камінням 500 проби, загальною вагою 6,78, вартістю 2429 грн.; золоту каблучку 585 проби, загальною вагою 1,76 г, вартістю 787 грн.; золоту каблучку 585 проби, загальною вагою 1,58 г, вартістю 708 грн.; золоту каблучку 585 проби, загальною вагою 3,17 г, вартістю 1349 грн.; золоту каблучку 585 проби, загальною вагою 2,65 г, вартістю 1161 грн.; золоту каблучку 585 проби, загальною вагою 4,93 г, вартістю 1349 грн.

Після чого, ОСОБА_7 залишив приміщення квартири, тобто з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 27950 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні спочатку не визнав та пояснив, що 21 травня 2015 року близько 12 год. зустрівся зі знайомими ОСОБА_8 та чоловіком потерпілої ОСОБА_6 , з якими біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , вживали «Джин-тонік», пиво, горілку, їли шоколад. Коли закуска закінчилася чоловік потерпілої дав ОСОБА_8 ключі від квартири аби той приніс ще шоколаду. Через 30 хвилин ОСОБА_8 повернувся, однак спиртне закінчилося та чоловік потерпілої пішов додому. В цей час ОСОБА_8 показав 5 каблучок та повідомив, що у нього проблеми та йому потрібно здати золоті вироби до ломбарду.

Так як паспорта у неповнолітнього ОСОБА_8 не було, він погодився здати вироби на свій паспорт. Після того, як золото реалізували ОСОБА_8 дав йому частину грошей.

Близько 17-18 год. ОСОБА_8 зателефонував чоловіку потерпілої та вони пішли до нього в квартиру, де знову вживали спиртне. Коли напої закінчилися він пішов до магазину, а ОСОБА_8 залишився з чоловіком потерпілої. Повернувшись з магазину, двері квартири йому ніхто не відчинив. Приблизно через 30 хвилин зателефонував ОСОБА_8 та домовився про зустріч, під час якої показав пакет з золотими виробами та пояснив, що останні належать його рідним. Крім того, розповів, що коли він пішов до магазину, додому повернулася потерпіла ОСОБА_6 та вчинила сварку.

Потім вони пішли до ломбарду та знову здати золоті прикраси на його ім`я, за що ОСОБА_8 дав йому частину грошей. Стверджував, що не знав, що золоті прикраси належать потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому під час судового розгляду після допиту потерпілої, свідка, заявив про визнання своєї вини в повному обсязі, підтвердив, що дійсно 21.05.2015 року, близько 20:00 години, знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де з чоловіком потерпілої ОСОБА_6 , неповнолітнім ОСОБА_8 , розпивали спиртні напої. Коли господарю квартири стало зле та він приліг відпочити, він з тумбочки спальної кімнати викрав золоті вироби, що належать ОСОБА_6 , після чого, пішов з квартири. В подальшому золоті прикраси здав до ломбарду. Причини свого вчинку, а також причину зміни показів обвинувачений пояснити не зміг, разом з цим висловив щире каяття.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, його винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- показанням потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що того дня 21.05.2015 року вона поїхала на дачу, чоловік залишився вдома. Коли ввечері повернулася у дворі будинку зустріла обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які розпивали пиво. Коли зайшла до квартири виявила зникнення золотих прикрас та в подальшому з?ясувала у чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували у них у квартирі. У розмові з обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 останні визнали, що викрали прикраси;

- показанням свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що того дня близько 12 год. зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , до них підійшов чоловік потерпілої та запропонував випити «Джин-тонік», на що вони погодилися. Після вони вживали горілку. Через деякий час до них підійшли знайомі дівчата та чоловік потерпілої дав йому ключі від квартири аби він взяв шоколадки дівчатам. Він знав, де знаходяться шоколадки, так як неодноразово бував у квартирі потерпілої з їх дозволу. Потім, чоловік потерпілої запропонував піти до них додому, на що вони погодилися. В квартирі також вживали спиртне, та коли воно закінчилося обвинувачений ОСОБА_4 пішов до магазину та через годину повернувся. Вони продовжили розпивати спиртні напої. Потім чоловіку потерпілої стало зле і останній приліг, він же разом з обвинуваченим сіли поруч. Потім він почув шурхіт, коли відкрив очі побачив обвинуваченого ОСОБА_4 , який щось робив біля тумбочки, дверки якої були відчинені. В цей час чоловік потерпілої наказав нам іти з квартири, ми вийшли. Обвинувачений ОСОБА_4 запропонував пройти на вул. Марсельську в м. Одесі, де зайшов в ломбард та здав дві золоті обручки, за що отримав грошові кошти. Потім він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 поїхали на вул. Бочарова в м. Одесі, де в одному з ломбардів обвинувачений ОСОБА_4 здав золоті прикраси, при цьому пояснив йому, що взяв їх у квартирі потерпілої ОСОБА_6 . Потім дав йому 2,5-3 тисячі гривень .

Стверджував, що не бачив чи обвинувачений ОСОБА_4 діставав з тумбочки якісь речі.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, та в подальшому за згодою сторони захисту, суд дослідження інших доказів в повному обсязі, не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого,

потерпілої, свідка відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, в подальшому ніким із учасників процесу не оспорювалися.

Вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 діяння за епізодом крадіжки у ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судом розглянуто заявлений до обвинуваченого цивільний позов ОСОБА_6 на суму матеріального збитку 27950,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000,00 гривень, пов`язаних із відшкодуванням спричиненої діями ОСОБА_4 майнової шкоди.

Обвинувачений зазначені позовні вимоги в частині спричиненого матеріального збитку визнав в повному обсязі, а в частині спричиненої моральної шкоди частково.

Виходячи із положень ст.128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, майнова шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах незаконного заволодіння належного потерпілій майна з вини обвинуваченого слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_6 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена шкода її самопочуттю, ступінь вини обвинуваченого, який фактично визнав в суді свою вину у вчиненому, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричинені ОСОБА_6 моральної шкоди частково на суму 5000,00 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

Щодо відшкодування потерпілі заявлених майнових вимог суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого в повному обсязі в сумі 27950,00 гривень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставин, які пом`якшують покарання. Суд також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 .

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, не одружена, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, має постійне місце проживання та реєстрації, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Також з досудової доповіді складеної інспектором Суворовського районного сектору пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №2696 від 02.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з матір`ю та сестрою, має середню освіту, на даний час офіційно не працює. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Відповідно до висновку укладача досудової доповіді представника Суворовського районного сектору пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі не становить небезпеку для суспільства (у томі числі окремих осіб). На думку, органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у порядку за умови здійснення з боку органу пробації нагляду за застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: виконання індивідуального плану заходів встановлених пробаційною програмою, які будуть спрямовані на вирішення потреб обвинуваченого.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування експерти не залучались.

Матеріали кримінального провадження за № 0002655 від 26.05.2015р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2016 року засуджений за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки з покладанням обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив одне з кримінальних правопорушень до ухвалення 27.01.2016 року Суворовським районним судом міста Одеси вироку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілої, яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2016 року, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 27950 (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.00 коп.

Матеріали кримінального провадження за № 0002655 від 26.05.2015р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Суддя :