1Справа № 335/1769/14-к 1-кп/335/26/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
запасних присяжних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя Автономної Республіки Крим, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, студента 2-го курсу Запорізького державного медичного університету, не одруженого, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ялти Автономної Республіки Крим, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, студентки 2-го курсу Запорізького державного медичного університету, не заміжньої, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не має, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом присяжних визнано доведеним, що 9 листопада 2013 року, у вечірній час доби, ОСОБА_10 разом із раніше знайомою ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання: у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_4 , вживали спиртні напої. Під час вживання алкоголю, приблизно о 23 годині 00 хвилин, між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , на ґрунті ревнощів виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вбивство ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, розуміючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, схопив останню рукою за шию та разом з собою повалив на підлогу. Після чого, ОСОБА_10 , знаходячись на підлозі, а саме позаду ОСОБА_14 , утримуючи захват правою рукою за шию, почав здавлювати її, перекриваючи їй тим самим органи дихання. В той час до житлової кімнати зайшла ОСОБА_11 , і ОСОБА_10 , не припиняючи удушення ОСОБА_14 , у зв`язку з тим, що остання чинила активний опір, а саме відштовхуючись ногами від підлоги та намагалась вирватись, попросив ОСОБА_11 утримати ноги ОСОБА_14 , з метою пригнічування таким чином її волі до опору. ОСОБА_11 , усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_10 , погодилась виконати його прохання, таким чином вступивши в попередню змову з ОСОБА_10 , направлену на умисне вбивство, стала притискати ноги останньої до підлоги. Таким чином подолала опір ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 , в свою чергу, усвідомлюючи, що діє за попередньою змовою з ОСОБА_11 з метою позбавлення життя ОСОБА_14 , в цей час продовжував здавлювати шию останньої, до того моменту, коли потерпіла не перестала подавати ознак життя, таким чином умисно вбили її. Впевнившись, що ОСОБА_14 померла, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покинули місце події.
В подальшому, 10 листопада 2013 року, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з метою приховування слідів злочину, а також боячись бути викритими в скоєнні вбивства ОСОБА_14 , вступили між собою в злочинну змову, направлену на приховування слідів злочину. Згідно з досягнутою домовленістю ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повинні були знищити всі речі потерпілої ОСОБА_14 , розчленувати її труп і в подальшому спалити. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , у вищезазначений день, на ринку «Анголенко» в місті Запоріжжя, придбали пилку по дереву, після чого, приблизно о 12 годині 00 хвилин, повернулися на місце злочину, а саме в квартиру АДРЕСА_4 , де придбаною раніше пилкою, по черзі відрізали нижні і верхні кінцівки трупа ОСОБА_14 і, разом з тілом, поклали їх у дорожній чемодан. Після чого, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 , прибравши у квартирі, зібрали особисті речі потерпілої, частину яких, вони надалі спалили в парку «Перемоги» в місті Запоріжжя, а частину викинули в сміттєвий бак. Далі, 11 листопада 2013 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , винесли валізу з тілом і кінцівками трупа ОСОБА_14 на пустир, розташований в районі будинку № 16 по вулиці Яценко в місті Запоріжжі, біля річки «Суха Московка», де підпалили валізу і покинули місце події.
Вказаних висновків суд присяжних дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, документи, висновки експертів.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у скоєному вбивстві ОСОБА_14 визнав, зазначивши, що умисне вбивство він вчинив без попередньої змови з ОСОБА_11 та надав судові наступні пояснення. А саме: 9 листопада 2013 року він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знаходились в орендованій квартирі АДРЕСА_4 . Вони всі разом розпивали алкогольні напої, а саме горілку, коньяк, пиво. З ОСОБА_15 він познайомився в вересні 2013 року, коли приїхали навчатися до Запорізького медичного університету. Єгоренкова також навчалася в медичному університеті. До кінця жовтня він зустрічався та мав інтимні стосунки з ОСОБА_15 , починаючи з початку листопада він почав зустрічатися з ОСОБА_16 . Між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були неприязні відносини, ОСОБА_15 ревнувала його до ОСОБА_16 , та вони сварилися. В той день 9 листопада 2013 року він мав інтимні стосунки з ОСОБА_15 в той час, коли ОСОБА_16 вийшла до ванної кімнати. Після чого говорив про кінець їхнім ( між ним та ОСОБА_16 ) відносинам. Всі перебували в сильному алкогольному сп`янінні.
У подальшому ОСОБА_17 із ОСОБА_16 з невідомої причини посварились, внаслідок чого між ними почалась сутичка, під час якої ОСОБА_17 схопив ОСОБА_16 рукою за шию та разом з собою повалив на підлогу. Після чого, ОСОБА_10 , знаходячись на підлозі, а саме позаду ОСОБА_14 , утримуючи захват правою рукою за шию почав здавлювати її, перекриваючи їй тим самим органи дихання, чим самим задушив ОСОБА_18 .
В подальшому ОСОБА_17 із ОСОБА_15 зібрали особисті речі ОСОБА_16 , які спалили у парку Перемоги у м. Запоріжжя.
Переночувавши у готелі «Купідон» ОСОБА_17 із ОСОБА_15 направились на ринок ОСОБА_19 у м. Запоріжжі, де придбали пилку по дереву, якою у подальшому розчленували труп ОСОБА_20 . Частини тіла ОСОБА_17 із ОСОБА_15 помістили до дорожнього чемодану ОСОБА_17 , вивезли на пустир, розташований в районі будинку АДРЕСА_5 та підпалили за допомогою розчинника, який взяли у квартирі кв. АДРЕСА_4 . У процесі горіння, ОСОБА_17 , з метою обезображення обличчя та неможливості ідентифікування особи кинув в район голови догораючого тіла ОСОБА_16 каміння, яке лежало на землі поруч. Після чого вранці прийшли на квартиру, лягли спати, та проснулися від стуку працівників міліції в квартиру, після чого їх затримали.
Обвинуваченим ОСОБА_10 тверджень про те, що під час проведення досудового слідства до нього працівниками правоохоронних органів застосовувались незаконні заходи ведення досудового слідства, в ході даного судового провадження не заявлялись.
Допитана у залі суду обвинувачена ОСОБА_11 вину у вчиненні злочину визнала частково, в частині укриття злочину та показала, що у вечорі 09.11.2013 перебувала за адресою: АДРЕСА_6 та вживала алкогольні напої, разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_21 . На трьох було приблизно вжито 2 пляшки коньяку по 0,5 літрів, 1 пляшка горілки ємкістю літр 750 грам, та декілька літрів пива.
У ході вечора ОСОБА_22 пішла прийняти душ до ванної кімнати та була відсутня у кімнаті приблизно 30 хвилин. У цей час між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 відбувся статевий акт.
Приблизно о 22-00 ОСОБА_15 стало погано від випитого алкоголю і вона направилась до ванної кімнати умитись.
По поверненню до кімнати ОСОБА_15 побачила ОСОБА_23 та ОСОБА_17 на підлозі, при цьому ОСОБА_17 лежав під ОСОБА_16 спиною до підлоги та водночас захватом правою руки душив ОСОБА_16 .
Під час спроби відтягнути ОСОБА_17 від ОСОБА_16 у ОСОБА_15 нічого не вийшло.
В подальшому ОСОБА_15 із ОСОБА_17 зібрали особисті речі ОСОБА_16 , пішли в парк Перемоги та спалили куртку, рушник, зошити та інші речі ОСОБА_16 . Мобільний телефон ОСОБА_24 викинув у річку. Повернулись до квартири, взяли свої речі та поїхали в готель ОСОБА_25 , там були до ранку. Після 10 години ранку 10 листопада 2013 року пішли на ринок ОСОБА_19 , купили пилку по дереву та пакети. Приїхали у квартиру по АДРЕСА_7 , витягнули труп ОСОБА_16 з ванної кімнати в жилу кімнату, почергово розчленували труп ОСОБА_20 . Частини тіла ОСОБА_17 із ОСОБА_15 помістили до дорожнього чемодану ОСОБА_17 , вивезли на пустир, розташований в районі будинку АДРЕСА_5 та підпалили за допомогою розчинника. Окрім цього, ОСОБА_15 показала, що ходила до поблизу розташованої АЗС ОККО з метою придбання бензину, який їй персонал заправки не продав, опісля чого ОСОБА_15 купила розпалювач для костра, розрахувавшись банківською карткою ОСОБА_17 . Коли почало розсвітати, пішли до квартири по АДРЕСА_5 . Згодом в цій квартирі були затримані працівниками міліції.
Незважаючи на часткове зізнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 та на не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_11 у вбивстві ОСОБА_14 , суд присяжних безпосередньо оцінивши досліджені докази в сукупності з встановленими обставинами кримінального провадження дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_11 в умисному вбивстві ОСОБА_14 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Судом присяжних досліджені наступні джерела доказів по даному кримінальному провадженню, якими вина обвинувачених є доведеною:
- показаннями свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що працює оператором АЗС «ОККО». 10.11.2013 о 19 годині вона прийшла на своє робоче місце. 11.11.2013 приблизно о 02 годині 00 хвилин, в приміщення АЗС зайшла незнайома дівчина, яка попросила продати їй бензин в пластикову тару, на що вона їй відповіла, що в пластику вони бензин не продають, після чого дівчина швидко пішла. Приблизно через 1 1,5 години вказана дівчина повернулася і спитала про розпалювач для багаття. Після чого вона придбала розпалювач об`ємом 0,5л та воду «Моршинську» об`ємом 0,750 л. За розпалювач та воду вона розплатилася банківською карткою, чек вона не забирала. Після чого пішла в бік «Червоної річки».
- показаннями свідка ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які повідомили що ОСОБА_29 та ОСОБА_22 зустрічались з ОСОБА_17 у різний час та між ними були інтимні відносини.
Протоколом затримання ОСОБА_11 в порядку ст.208 КПК України, під час якого було проведено особистий обшук ОСОБА_11 та вилучено футболку, яка належить останній.
Протоколом огляду місця події від 11.11.2013, а саме ділянки місцевості, яка розташована на пустирі між автозаправною станцією «ОККО» та річкою «Червона» по вулиці Яценка в м. Запоріжжі, під час якого було виявлено та вилучено фрагмент паперу зі слідами термічного впливу (згідно свідчень ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вони спалили речі ОСОБА_14 , в тому числі її зошити та роздруківки матеріалів), полімерну пляшку з-під води «Моршинська» (згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 295 від 11.12.2013, на пляшці з-під мінеральної води «Моршинська», вилученій під час огляду місця події 11.11.2013 на ділянці місцевості між річкою Суха Московка та АЗС «ОККО» по вулиці Яценко, буд.18, виявлені сліди пальців рук, які належать ОСОБА_11 ), ковдру рожевого кольору (згідно свідчень ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вони накривали тіло ОСОБА_30 рожевим халатом), пляшку з-під розчинника «Kompozit» (згідно свідчень ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вони взяли в приміщенні квартири розчинник, за допомогою якого намагалися спалити тіло у валізі, а також придбали на АЗС розпалювач з тією ж метою), зразки рідини з пляшки з-під розчинника (згідно свідчень ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вони взяли в приміщенні квартири розчинник, за допомогою якого намагалися спалити тіло у валізі, а також придбали на АЗС розпалювач з тією ж метою), металевий каркас валізи зі слідами термічного впливу (згідно свідчень ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вони поклали розчленоване тіло ОСОБА_14 у валізу, яка належала ОСОБА_31 з метою позбавитися від тіла після скоєного злочину).
Протоколом обшуку від 11.11.2013р. приміщення квартири АДРЕСА_4 , під час якого було вилучено 29 слідів пальців рук ( згідно з висновком судової дактилоскопічної експертизи № 262 від 27.11.2013 сліди № 1, 10, 11, 20, 13, 26, 19, 22, 24, 25, вилучені під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 ,залишені ОСОБА_11 , а сліди № 14, 27, 15, 17 залишені ОСОБА_10 ), фрагмент шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, зіскоб речовини чорного кольору з поверхні ванної, кіптява з поверхні вентиляційної решітки у ванній кімнаті, речі з тазу з кухні, коліно з ванної, змив речовини бурого кольору, подушка з плямою речовини бурого кольору, наволочка з плямою речовини булого кольору, фрагмент шпалери з нашаруванням речовини бурого кольору зі стінки у кімнаті.
Висновоком судової імунологічної експертизи № 1029 від 29.11.2013, згідно якого в слідах на подушці та наволочці, вилучених з підлоги в кімнаті, джинсових брюках, вилучених з кухні, та на внутрішній поверхні зливного сантехнічного коліна з ванної, які були вилучені під час обшуку квартири по АДРЕСА_6 11.11.2013, знайдена кров людини, походження якої не виключається від невстановленої жінки.
Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 324 від 16.12.2013, згідно якого ОСОБА_32 є біологічним батьком невстановленої особи жіночої статі, труп якої виявлено 09.11.2013 на ділянці місцевості біля річки «Суха Московка». Ймовірність даної події складає 99,96%.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_33 , під час якого він впізнав ОСОБА_11 як особу, яка разом з хлопцем придбала в нього пилку на ринку «Анголенко».
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_33 , під час якого він впізнав ОСОБА_10 як особу, яка придбала в нього пилку на ринку «Анголенко».
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_34 , під час якого вона впізнала ОСОБА_10 , як особу яка винайняла номер в готелі «Купідон» з 09.11.2013 року по 10.11.2013.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_34 , під час якого вона впізнала ОСОБА_11 як особу яка винайняла номер в готелі «Купідон» з 09.11.2013 року по 10.11.2013 разом з хлопцем.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_35 , під час якого вона впізнала ОСОБА_11 , як особу яка 11.11.2013 двічі відвідувала АЗС «ОККО» по вулиці Яценко, 18, та намагалася придбати перший раз бензин, а вдруге придбала розпалювач.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2013 за участю ОСОБА_10 , під час якого обвинувачений на місці вказав механізм удушення ОСОБА_14 та механізм розпилення трупу останньої.
В судовому засіданні був відтворений відеозапис, що здійснювався під час вказаного вище слідчого експерименту.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2013 за участю ОСОБА_11 , під час якого обвинувачена на місці вказала механізм удушення ОСОБА_14 та механізм розпилення трупу останньої.
Також судом в судовому засіданні був відтворений відеозапис, що здійснювався під час вказаного вище слідчого експерименту.
Актом первинної амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 774 від 23.12.2013 ОСОБА_10 , згідно висновку якої хронічними психічними захворюваннями не хворів та на цей час не хворіє, також дослідженням у Казакова виявлені слідуючі індівідувально-психологічні особливості: загальний рівень інтелекту відповідає отриманій освіті у акцентуірованій особистості з порушенням поведінки у вигляді низького морального і ціннісного рівней, прямування до визнання та нехтування соціальними нормами.
ОСОБА_10 в дослідженій ситуації у стані вираженого емоційного збудження чи емоційної напруги не знаходився, а знаходився у стані алкогольного сп`яніння, яке виключає будь-який особовий фізіологічний стан, які можуть розглядатись як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання.
Перелічені індивідуально-психологічні особливості особи ОСОБА_10 мали прості відображення в його поведінці у досліджуваній ситуації.
ОСОБА_10 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості, він міг у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в досліджуваній ситуації.
У період скоєння інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не проявляв, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Міг давати раду своїм діям та керувати ними.
Примусових мір медичного характеру не потребує.
Також судом присяжних досліджено акт первинної амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_11 , згідно висновку якої хронічними психічними захворюваннями вона не хворіла та на цей час не хворіє.
У ОСОБА_11 виявлені слідуючі індівідувально-психологічні особливості: загальний рівень інтелекту відповідає отриманій освіті у акцентуірованій особистості невисокий морально-ціннісний рівень, легковажність, та поверховість у міжособових відносинах.
ОСОБА_11 в дослідженій ситуації у стані вираженого емоційного збудження чи емоційної напруги не знаходилась, а знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, яке виключає будь-який особовий фізіологічний стан, які можуть розглядатись, як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання.
Перелічені індивідуально-психологічні особливості особи ОСОБА_11 мали прості відображення в її поведінці у досліджуваній ситуації.
ОСОБА_11 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості могла у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в досліджуваній ситуації.
У період скоєння інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не проявляла, а знаходилась в стані простого алкогольного сп`яніння. Могла давати раду своїм діям та керувати ними.
Примусових мір медичного характеру не потребує.
Висновком судової медичної експертизи трупу ОСОБА_14 згідно якої причину смерті встановити не виявилось за можливе у зв`язку з глибокою термічною деструкцією органів та тканей, однак експертизою виявлені пошкодження в районі голови у вигляді переламів кісток зводу основи черепа та щелепи із враженням головного мозку. Ушкодження нижніх кінцівок, що мають ознаки відділення за допомогою пилки, що не суперечить показам обвинувачених. Найвірогідніше, що усі ушкодження з`явились у посмертному періоді.
Висновок судової імунологічної експертизи №1166 об`єктів, вилучених під час огляду місця події 11.11.2013 на ділянці місцевості між річкою Суха Московка та АЗС «ОККО» розташованій по вулиці Яценко, буд. 18, згідно якого в слідах на сухому листі та камені, вилучених під час огляду місця події знайдено кров людини, походження якої не виключається від трупу Єгоренкової.
Висновок судової медико-криміналістичної експертизи № 551 від 20.12.2013 кісток трупу невстановленої особи жіночої статі та пилки, вилученої на сміттєзвалищі, та каменю, вилученого під час слідчого експерименту між будинками № 16 та № 16-б по вулиці Яценко в м. Запоріжжі. Згідно якого виникнення переламів на кістках зводу черепа та нижньої щелепи від дії наданого на експертизу каменю не виключається. Особливості розпилу правої та лівої бедрених кісток вказує на те, що вони утворились від дії пилки с простим розводом, з висотою зубців більш 2мм.
Усі вищевказані документи суд присяжних визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст. ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Оцінюючи вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, суд присяжних керується ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України, відповідно до яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; ч. 3 ст. 373 КПК України, згідно якої обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої останній відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів також керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справах «Козинець проти України», «Бочаров проти України», «Авшар проти Туреччини», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та інші).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню в тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, на переконання суду присяжних вина ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого їм злочину є доведеною та суд присяжних кваліфікує їх дії за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Твердження сторони захисту та обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що саме він скоїв вбивство ОСОБА_16 шляхом удушення без попередньої змови на те з ОСОБА_15 , тому його дії слід перекваліфікувати з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК на ч. 1 ст. 115 КК України, не можуть бути покладені в основу вироку. З цього приводу ОСОБА_17 в ході судового засідання показав, що в момент вбивства ОСОБА_15 вийшла у ванну кімнату, де знаходилась приблизно 10-15 хвилин, а коли вона вийшла, то ОСОБА_16 вже була мертва. Однак до цих показань суд присяжних ставиться критично, виходячи з наступного.
Згідно показань самих обвинувачених витікає, що ОСОБА_17 приблизно до кінця жовтня 2013 року зустрічався та мав інтимні стосунки з ОСОБА_36 , починаючи з початку листопада 2013 р. він почав зустрічатися з ОСОБА_14 , що в день вбивства він мав інтимні стосунки з ОСОБА_15 , хоча в квартирі перебувала і ОСОБА_16 , яка на той момент виходила до ванної кімнати, після чого він говорив про кінець їхнім, а саме між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 стосункам. Всі перебували в сильному алкогольному сп`янінні.
Однак, враховуючи поведінку ОСОБА_11 , її стосунки між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , поведінку в тій частині, що вона знала про стосунки між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , що вони проживають разом в одній квартирі, пов`язані одним побутом, мають інтимні стосунки, та незважаючи на те, ОСОБА_15 продовжувала підтримувати стосунки з ОСОБА_17 , які не можна з врахуванням «загальноприйнятних принципів поведінки» вважати дружніми, тобто вона намагалася підтримувати стосунки з ОСОБА_17 , як чоловік та жінка, робила це відкрито перед ОСОБА_16 , більш того залишилися на ніч в одній квартирі з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , хоча могла скористатися послугами таксі, вона мала своє фактичне місце проживання. Однак цього не зробила, чим підтвердила свій намір щодо розірвання стосунків між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . На цьому ж ґрунті у ОСОБА_17 з ОСОБА_16 виник конфлікт, в ході якого він висловив бажання припинити з нею стосунки. В цьому погляди ОСОБА_17 та ОСОБА_15 об`єднуються.
Крім того, спосіб вчинення цього злочину, тривале перекриття дихальних каналів ОСОБА_16 , в цілому свідчить про необхідність застосування ОСОБА_17 фізичних зусиль на протязі тривалого часу. Враховуючи положення ОСОБА_17 та ОСОБА_16 на підлозі, при якому ОСОБА_16 давила на нього масою свого тіла, та кількість випитих спиртних напоїв, можна дійти висновку, що самотужки подолати ОСОБА_37 не міг, і твердження ОСОБА_17 , які зафіксовано протоколом слідчого експерименту, про допомогу ОСОБА_15 під час удушення таки мали місце.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» за злочин, передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Цей перелік дій не є вичерпним.
Тобто в даній конкретній ситуації, на переконання суду присяжних, ОСОБА_15 з врахуванням вжитого обсягу алкогольних напоїв, в тому числі їхню суміш (суміш горілки та пива), стосунків між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , її поведінки, ОСОБА_15 була об`єднана з ОСОБА_17 єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілої життя, тому вона вчиняла дії щодо подолання опору ОСОБА_16 .
З наведеного спростовуються і твердження ОСОБА_15 щодо спроби відтягнути ОСОБА_17 , оскільки вона була об`єднана з ОСОБА_38 єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілої життя.
ОСОБА_15 не завадила ОСОБА_17 удушити ОСОБА_16 , а допомогла ОСОБА_17 подолати опір потерпілої, таким чином вступила у злочинну змову із ревносних мотивів.
Аналогічними висновками суду присяжних спростовуються твердження сторони захисту та обвинуваченої ОСОБА_15 , щодо невинуватості її у вбивстві ОСОБА_16 .
Крім того, зухвалі, методичні кроки, розраховані на укриття слідів злочину, знищення доказів свідчать про причетність до скоєння вбивства ОСОБА_16 , як ОСОБА_17 так і ОСОБА_15 , оскільки дійшовши злочинної змови, вони удвох здобували речі та знаряддя знищення слідів злочину, як то купували пилку, пакети, розпалювач та вчиняли дії, спрямовані на укриття слідів злочину (по черзі розчленували тіло, замивали сліди у квартирі, підпалили рештки тіла та вживали заходів щодо обезображення голови трупу ОСОБА_16 ).
Крім того, як встановлено експертами судової психолого-психіатричної експертизи в акті № 781 від 25.12.2013 року (том 2, арк. справи 121 126) у ОСОБА_11 виявлені слідуючі індивідуально-психологічні особливості: невисокий морально-ціннісний рівень, легковажність та поверховість в міжособистих стосунках; у ОСОБА_10 згідно з актом № 774 від 23.12.2013 року (т.2,а/с 111-118) виявлені слідуючі індивідуально-психологічні особливості: низький моральний та ціннісний рівень, прагнення до визнання та нехтування соціальними нормами, що на думку суду, впливало на безладні близькі та інтимні стосунки, та як наслідок наявність ревнощів, та їх поведінку в момент вчинення злочину.
Суд також враховує поведінку обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 після вчинення вбивства ОСОБА_14 , а саме їх бажання сховати сліди злочину, що прямо вказує на те, що саме вони протиправно позбавили життя потерпілу ОСОБА_14 та бажали уникнути кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищезазначене, суд присяжних дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_14 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за п.12 ч.2 ст.115 КК України; також про доведеність винуватості ОСОБА_11 в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_14 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_11 за п.12 ч.2 ст.115 КК України.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12 червня 2009 року), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів. Також суд враховує дані про особу обвинувачених: ОСОБА_10 раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, психіатра не перебуває, є молодшим спеціалістом за спеціальністю-лабораторна діагностика, за місцем роботи в якості фельдшера-лаборанта Гурзуфської санепідемстанції характеризувався позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання в Запорізькому державному медичному університеті незадовільно.
Крім того, суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, який визнає свою вину, розкаюється у скоєному, що свідчить про те, що він бажає стати на шлях виправлення, що можна розцінити, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому.
Згідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є перебування ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , який хворіє на тяжку хворобу, має діагноз згідно шифрування по класифікації пухлин за системою TNM та за МКХ - 10-С62.
З урахуванням даних, що характеризують ОСОБА_17 , як особу, його стан здоров`я, його ставлення до скоєного в ході даного судового розгляду, ступеню тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до особливо тяжких злочинів, тяжкості та необоротності наслідків, які настали, поведінку обвинуваченого, пов`язану з нелюдським відношенням до загиблої людини після вчинення ним злочину, застосування своїх професійних навиків не на збереження життя людини, а з метою приховання злочину, наявності обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає, що міра покарання для ОСОБА_10 повинна бути пов`язана з позбавленням волі та визначена у межах санкції, передбаченої п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Крім того, у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_10 в строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11 листопада 2013 року року по 3 жовтня 2016 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При визначенні міри покарання, яке слід призначити ОСОБА_11 за п. 12 ч.2 ст.115 КК України, суд присяжних відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, яка скоїла кримінальне правопорушення вперше, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має ряд нагород з занять фізичною культурою та спортом, є молодшим спеціалістом за спеціальністю «лабораторна діагностика», за місцем навчання в Запорізькому державному медичному університеті характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_11 судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_11 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, тяжкості та необоротності наслідків, які настали, поведінку обвинуваченої, пов`язану з нелюдським відношенням до загиблої людини після вчинення злочину, застосування своїх професійних навиків не на збереження життя людини, а з метою приховання злочину, з врахуванням наявності обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає за доцільним призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією п. 12 ч.2 ст.115 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_39 про відшкодування у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 майнової шкоди у розмірі 18 602 грн.34 коп., моральної шкоди у розмірі 73 080 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд присяжних при вирішенні цивільного позову керується вимогами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992, особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди позивач обґрунтовує витратами на поховання та на ритуальні послуги у розмірі 15 463,34 грн., та вартістю знищеної цифрової камери та мобільного телефону у розмірі 3139 грн., та підтверджує на підставі ст.60 ЦК України письмовими доказами, а саме квитанціями, накладною, договором-замовленням, фіскальними чеками (том 1, арк. справи 7179).
Суму заподіяної моральної шкоди завданої злочином позивач обґрунтовує тим, що внаслідок загибелі його доньки він зазнав глибоких моральних страждань, які вплинули на стан його фізичного здоров`я та психічний стан впродовж тривалого часу.
Оцінюючи розмір моральної шкоди суд присяжних вважає, що ОСОБА_40 безперечно спричинена моральна шкода внаслідок загибелі доньки, втрата є непоправною, життєві зв`язки та звичний образ життя його безповоротно порушені. Враховуючи характер та обсяг страждань (душевних, психологічних), яких зазнав потерпілий, характер немайнових витрат, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд присяжних дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 73 080 грн., який визначив позивач ОСОБА_41 .
Вирішуючи питання про речові докази суд враховує вимоги ст. 98, 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд присяжних,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.
До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_10 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , який обчислювати з 16 січня 2017 року до набрання вироком законної сили.
Покласти на засудженого ОСОБА_10 обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_10 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань.
Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 листопада 2013 року по 3 жовтня 2016 року у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 відраховувати з дня фактичного затримання 11 листопада 2013 року після приведення вироку до виконання.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років.
До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 11 листопада 2013 року.
Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 листопада 2013 року по 16 січня 2017 року у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_42 задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_42 матеріальну шкоду у розмірі 18 602 грн. 34 коп., моральну шкоду у розмірі 73 080 грн., всього стягнути 91 682 (дев`яносто одну тисячу шістсот вісімдесят дві) грн. 34 коп.
Речові докази по справі, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області:
- зразки рослинності з чагарнику, зразки гранітного шлаку зі слідами горіння, контрольний зразок гранітного шлаку, грунт з нашаруванням речовини темно-сірого кольору, фрагмент оплавленого полімеру, полімерна кришка білого кольору, полімерна пляшка коричневого кольору, пачка з-під цигарок «РАLL МАLL» , фрагменти паперу зі слідами термічного впливу , полімерна кришка з логотипом торгової марки «Чернігівське» халат білого кольору, ножовочну пилку, молоток, фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору, металеву ємність, з нашаруванням кіптяви, знищити;
- папку-файл, в якій знаходиться квиток члена профспілки на ім`я ОСОБА_10 , особова медична книжна на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 (замість військового квитка) на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 про проходження курсів масажу, банківська карта банку «Південний» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_43 . банківська картка Приватбанку «Універсальна» № 5цифра відсутня НОМЕР_6 цифра відсутня НОМЕР_7 , два аркуші формату А-4 з копією паспорту ОСОБА_10 , портмоне чорного кольору, в якому знаходиться студентський квиток на ім`я ОСОБА_10 серія НОМЕР_8 , читацький квиток бібліотеки № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 , дисконтна картка таверни «Лідія» міста Гурзуф, дисконтна картка магазину «Комфі», дисконтна карта магазину «Связной», мобільний телефон « Nokia 210.2» в корпусі синього кольору; планшет «SAMSUNG» в корпусі білого кольору, повернути ОСОБА_10 ;
- портмоне білого кольору з малюнком, в якому знаходиться студентській квиток на ім`я ОСОБА_11 серія НОМЕР_10 , перепустка № НОМЕР_11 на право входу до гуртожитку ЗДІА на ім`я ОСОБА_11 , картка Амстор, картка мережі гастрономів, мобільний телефон « Nokia 302» в корпусі біло-сірого кольору, спортивні штани, кросівки, кофту з капюшоном, повернути ОСОБА_11
- прозорий полімерний файл, в якому знаходиться лист аркушу білого кольору формату А-4 на якому мається надпис: Договор аренды квартири от 01.09.2013 года, полімерний файл, в якому знаходиться лист аркушу білого кольору формату А-4 на якому мається надпис: Договор № НОМЕР_12 на предоставление информационно-технических услуг от 10.10.2013 года, сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» на якій мається номер НОМЕР_13 , сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» на якій мається номер НОМЕР_14 ; флеш-карти на 32 Гб та 8 Гб; ноутбук « ASSUS»; ноутбук « DELL»; фотоапарат «SONY», накопичувач на жорстких магнітних дисках, передати за належністю;
- паперовий конверт для фотознімків, в якому знаходиться 8 фотознімків з зображенням ОСОБА_14 ; оригінал атестату про повну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_14 № НОМЕР_15 ; посвідчення до диплому на ім`я ОСОБА_14 реєстраційний номер НОМЕР_16 ; копія паспорту ОСОБА_14 на листі формату А-4 на одному аркуші; картка фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_14 № НОМЕР_17 ; зошити студентки групи ФЛ-21 ОСОБА_20 ; пензлик для нанесення пудри « ORIFLAME» чорного кольору; помада для губ у футлярі чорного кольору, на якій мається надпис AVON; керамічна кружка біло-синього кольору з логотипом AVON; епілятор фірми «BRAUN» дріт білого кольору для підзарядки; розчіска масажна, повернути ОСОБА_44 .
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_45 : ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_3