АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/572/17 Справа № 198/824/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000247 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Юр`ївка, Юр`ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 грудня 2013 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до пакарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та на підставі с. 75 КК України встановлено іспитовий строк 1 (один) рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України;

- 05 червня 2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального злочину передбаченого ч. 3 .ст.185 КК України, на підставі 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць. Звільнено 29 квітня 2016 року з Пятихатківської ВК №122 умовно-достроково на 10 місяців 6 днів;

- 13 жовтня 2016 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за області за вчинення кримінального злочину передбаченого ч. 2 .ст.185 КК України, на підставі 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 10 (десять) місяців 6 (шість) днів;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :

Не погодившись з вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року, перший заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння просить вирок суду змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

За вчинення кримінального злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. В іншій частині вирок залишити без змін

Свої вимоги мотивує тим, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 вчинив 15 липня 2016 року та 16 листопада 2016 року, відповідно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 вчинив до ухвалення вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, злочин, передбачений ч. 1 ст.263 КК України - вже після ухвалення даного вироку, тому судом першої інстанції обгрунтовано призначено покарання із застосуванням ч. 4 ст.70 та ч. 1 ст.71 КК України.

Проте ст. 71 КК України, встановлено порядок призначення покарання за сукупністю вироків. Зокрема, ч. 1 ст.71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Втім, суд першої інстанції, у резолютивній частині вироку, застосовуючи положення частини 1 статті 71 КК України, до призначеного покарання за ч. 1 ст. 263 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання, визначеного за ч. 4 ст.70 КК України, що в свою чергу призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року, ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком за ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, ОСОБА_6 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком за ч. 1 ст. 263 КК України, невідбутої частини покарання, що складає чотири роки позбавлення волі, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року у сукупності з покаранням призначеним цим вироком за ч. 2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 встановлено з моменту початку виконання вироку.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 15 липня 2016 року близько 00:00 годин перебуваючи будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_6 разом з останніми вживав алкогольні напої. Реалізуючи виникший умисел, спрямований на грабіж чужого майна, перебуваючий у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 вихопив своєю рукою з руки ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia 1200», вартістю 173,33 гривень, з сім-картою мобільного оператора «МТС» на рахунку котрої знаходилися кошти в сумі 50 гривень, та з корисливих мотивів відкрито, повторно його викрав, заподіявши ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 223,33 гривень, після вчиненого з місця події зний та розпорядився викрадним на власний розсуд.

Окрім того, в кінці червня 2016 року близько 15:00 годин ОСОБА_6 перебуваючи біля пляжу водойми, розташованої між с.м.т. Юр`ївка Дніпропетровської області та с. Новогригорівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, виявив залишену там невстановленою особою пластикову коробку з бойовими припасами, а саме шістнадцятьма спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм., призначеними для стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї гвинтівок «ТОЗ-8М», «СП-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», «Стріла-3», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», пістолетів «Марголіна», «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-3», та дев`ятьма мисливськими патронами промислового виробництва калібру 7,62 мм., призначеними для стрільби з нарізної мисливської вогнепальної зброї карабінів «Форт-201», «Форт-202», «Форт-205», «Сайга», «ОП СКС».

Розуміючи характер та призначення знайденого ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, придбав залишив собі патрони у зазначеній вище кількості і у цей день, без передбаченого законом дозволу, приніс за місцем свого мешкання на АДРЕСА_1 , де почав зберігати.

26 листопада о 10:45 годин ОСОБА_6 тримаючи при собі, без передбаченого законом дозволу, вказані вище бойові припаси, прибув до магазину, розташованому по АДРЕСА_3 , де працівники поліції, на підставі ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію», під час здійснення поверхневої перевірки ОСОБА_6 виявили у останнього пластикову коробку з бойовими припасами, а саме шістнадцятьма спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм., призначеними для стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї гвинтівок «ТОЗ-8М», «СП-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», «Стріла-3», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», пістолетів «Марголіна», «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-3», та дев`ятьма мисливськими патронами промислового виробництва калібру 7,62 мм., призначеними для стрільби з нарізної мисливської вогнепальної зброї карабінів «Форт-201», «Форт-202», «Форт-205», «Сайга», «ОП СКС», котрі ОСОБА_6 в червні 2016 року, без передбаченого законом дозволу, придбав, носив та зберігав.

В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення апеляційної скаргу першого заступника прокурора Дніпроптровської області.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга першого заступника прокурора Дніпропе тровської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації його дій, не учасниками кримінального провадження не оспорюються сторонами, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність то вони ґрунтуються на матеріалах справи і заслуговують уваги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду та вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 вчинив 15 липня 2016 року та 16 листопада 2016 року, відповідно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 вчинив до ухвалення вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, злочин, передбачений ч. 1 ст.263 КК України - вже після ухвалення даного вироку, тому судом першої інстанції обгрунтовано призначено покарання із застосуванням ч. 4 ст.70 та ч. 1 ст.71 КК України

Відповідно до роз!яснень, які містяться у п.25 Постанови Пленуму рховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких, коли після постановления вироку справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановления першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 : за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після становлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків

Проте ст. 71 КК України, встановлено порядок призначення покарання за сукупністю вироків. Зокрема, ч. 1 ст.71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Втім, суд першої інстанції, у резолютивній частині вироку, застосовуючи положення частини 1 статті 71 КК України, до призначеного покарання за ч. 1 ст. 263 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання, визначеного за ч. 4 ст.70 КК України, що в свою чергу призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту

Виходячи з вищевикладеного вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 підлягає зміні в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

За вчинення кримінального злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4