Справа № 461/8001/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/277/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2017 року, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2017 року, залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Свої мотиви слідчий суддя обґрунтовує тим, що у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу, чи її захисника або представника. Однак скаржник, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду скарги, в суд першої інстанції не прибував та про причини неявки не повідомляв належним чином.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16.03.2017 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 направити слідчому судді для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норми процесуального права, зокрема ч.2 ст.307 КПК України, оскільки не передбачено залишення скарги без розгляду. Такими діями суд першої інстанції відмовив скаржнику в доступі до правосуддя. Натомість скаржник, на час розгляду його скарги перебував на лікуванні з високою температурою.

На думку апелянта слідчий суддя першої інстанції залишаючи без розгляду скаргу допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, що є підставою для скасування судового рішення.

Апелянт зазначає, що аналогічне рішення слідчого судді було скасоване судом апеляційної інстанції за скаргою ОСОБА_6 та стосується одних і тих же обставин справи.

На апеляційний розгляд прокурор не з`явився, а скаржник просив розгляди справу в суді апеляційної інстанції без його участі, оскільки лікується, однак у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України це не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши матеріали справи № 461/8001/16-к, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зазначений в ч.1 ст. 303 КПК України слідчому судді.

Відповідно до вимог ст.304 КПК України слідчий суддя повертає скаргу або відмовляє у відкритті провадження на певних підставах.

На підставі ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування приймає одне з рішень: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволені скарги. В даному переліку можливих рішення прийнятих слідчим суддею відсутнє формулювання про залишення скарги без розгляду.

Як видно зі скарги ОСОБА_6 та матеріалів судової справи, така була подана на бездіяльність слідчого щодо невизнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002772 від 17.07.2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.01.2017 року було задоволено скаргу ОСОБА_6 та скасовано ухвалу Шкевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2016 року про повергнення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 щодо невнесення у ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч.2 ст.366, ст.125 КК України.

Скаржник ОСОБА_6 до апеляційної скарги долучив ксерокопією медичної довідки про його перебування на амбулаторному лікуванні в період з 13.03.2017 року по 27.03.2017 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було передчасно винесено ухвалу про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, оскільки судом першої інстанції обставини справи не були з`ясовані в повній мірі, а судове рішення було ухвалене без дотримання вимог кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.п. 2 та 3 ч.1 ст.409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Щодо апеляційних вимог ОСОБА_6 в частині розгляду його скарги по суті апеляційним судом, то такі задоволенню не підлягають, оскільки розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, віднесений законом до виключної компетенції слідчого судді суду першої інстанції, а в даному випадку слідчим суддею скарга ОСОБА_6 розглянута не була і жодне з передбачених ст.307 КПК України рішень за результатами розгляду скарги ухвалене не було.

Згідно ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має права, зокрема, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити, ухвалу слідчого судді від 16.03.2017 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до суду першої інстанції для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись с т.ст. 392, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2017 року, якою залишено без розгляду скаргою ОСОБА_6 скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого направити в суд першої інстанції для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: