Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
15 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальні провадження №0000394 від 23.08.2016 року, №0000558 від 18.11.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого 11.11.2015 року Рокитнівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2015 року і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з часу взяття його під варту.

За вироком суду ОСОБА_6 , відбуваючи покарання з випробуванням протягом іспитового строку, 22 серпня 2016 року близько 23-ої години, повторно проник через незамкнені двері до підсобного приміщення (сараю) в господарстві ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 і незаконно заволодів мотоциклом марки «QINGQI QM125-10E», 2015 року випуску, без державного номерного знаку, з номером рами № НОМЕР_1 та двигуна НОМЕР_2 , червоного кольору, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 19011 гривень.

Повторно, 30 серпня 2016 року близько 01-ої години ОСОБА_6 проник в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , відігнувши решітку та відкривши вікно, звідки викрав грошові кошти у сумі 1400 гривень та картки поповнення мобільного оператора «Київстар-40» - 2 (дві) штуки та «Київстар -50» - 7 (сім) штук, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1830 гривень.

Повторно, в кінці жовтня 2016 року близько 12-ої години, ОСОБА_6 знаходився на території житлового господарства ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , та шляхом вільного доступу викрав карбюратор до бензопили марки «STIHL MS180» вартістю 240 гривень, яка належить ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що судом не взято до уваги думку потерпілих, які просили суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання пов`язане з позбавлення волі, його молодий вік, сімейні обставини, статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, що обвинувачений повністю усвідомив суспільну небезпеку вчиненого, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, просив вибачення у потерпілих та відшкодував завдані збитки. Просить вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року в частині призначеного покарання змінити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги та пом`якшення покарання, думку прокурора ОСОБА_5 щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону України про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких та середньої тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за ч.3 ст.185 КК України (т.2 а.к.п.42), вчинив злочини протягом іспитового строку, по місцю проживання характеризується посередньо (т.1 а.к.п.152). Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття, визнання вини та часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на мінімальний строк 5 років за ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк 3 роки за ч.3 ст.185 КК України, та 1 рік позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ст.70 КК України суд вірно за сукупністю злочинів визначив остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст.71 КК України із врахуванням покарання, призначеного за даним вироком, суд правильно частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2015 року, та призначив обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці без конфіскації майна, яке, на думку колегії суддів, з врахуванням обставин та системності вчинених кримінальних правопорушень, не можна вважати надто суворим.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , пом`якшуючі покарання обставини, вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень під час іспитового строку за попереднім вироком, колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення покарання немає.

Доводи захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що при призначенні покарання необхідно врахувати думку потерпілих, які просили суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, пов`язаного з позбавленням волі, його молодий вік, сімейні обставини, що обвинувачений є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, і у зв`язку з цим призначити більш м`яке покарання, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 судом призначено практично мінімальне покарання з можливого, а підстави для застосування положень статей 69 та 75 КК України, на переконання колегії суддів, відсутні.

Покликання захисника в апеляційній скарзі, що при призначенні покарання ОСОБА_6 необхідно врахувати щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, що обвинувачений просив вибачення у потерпілих та відшкодував завдані збитки, не заслуговують на увагу, оскільки всі ці підстави були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Нових обставин на обґрунтування пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в судовому засіданні апеляційного суду не наведено. Тому доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання судом першої інстанції щодо ОСОБА_6 не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та його особі внаслідок суворості, визнаються колегією суддів як безпідставні.

У відповідності до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно статті 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків не зробив та вчинив нові умисні кримінальні правопорушення під час іспитового строку, що свідчить про його стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. На думку колегії суддів, таке покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та підстав для його пом`якшення немає.

Згідно положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким внесено зміни в ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання слід зарахувати попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому колегія суддів вважає за вірне зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 березня 2017 року до моменту проголошення ухвали у вказаному вище розрахунку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

У відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 21 березня 2017 року по 15 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді:__________________В.І.Сачук__________________ ОСОБА_3