УХВАЛА
Номер провадження:1-кп/521/352/17
5 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
при підготовчому судовому розгляді кримінального провадження № 1-кп /521/157/16 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив думку про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду в зв`язку із невідповідністю обвинувальних актів вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали думку прокурора.
Такі висновки суду грунтуються на наступному.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вимогами ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Разом с цим, як вбачається із змісту вищевказаних обвинувальних актів, формулювання обвинувачення у розумінні вимог ст. 291 п.5 ч.2 КПК України, в ціх актах відсутнє.
С огляду на вищевикладене, суд вважає, що зазначені вище недоліки обвинувального акту унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, судом, з власної ініціативи, на обговорення було поставлено питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, в зв`язку із спливом строків їх тримання, встановлених ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 7.04.2017 року.
Прокурор вважав доцільним продовжити строк перебування ОСОБА_6 під вартою на два місяця у зв`язку з тим, що у випадку обрання обвинуваченому іншого, менш суворого запобіжного заходу, є наявною обґрунтована підозра у здійсненні ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, просили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який, вказуючи на недоведеність прокурором наявності ризиків вчинення обвинуваченим дії, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, захисник вказав на те, що обвинувачений має житло у місті Одесі, що надає можливості суду змінити діючий відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під варту на домашній арешт, а також вказав на наявність у обвинуваченого ряда тяжких захворювань, лікування яких в умовах слідчого ізолятору є неможливим.
Розглянувши питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на два місяця (60 днів). При цьому суд виходить з наступного.
Строк перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, який встановлений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 7.04.2017 року спливає 7.04.2017 року. Призначити судовий розгляд з вищенаведених причин не уявляється можливим.
Будь-яких підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого у суді не встановлено. При цьому, оцінюючи у сукупності всі обставини, які відповідно до положень ст. 178 КПК України повинен врахувати суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, притягнення до відповідальності в період умовного покарання, а також факт вчинення ним злочинів тотожної спрямованості у минулому, суд вважає що існує об`єктивна загроза вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331 314, 315 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк перебування під вартою ОСОБА_5 на два місяця (60 днів), тобто до 5.06.2017 року включно з утриманням його у Одеській установі виконання покарань №21 Управління ДПтС України в Одеській області.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.
Головуючий суддя: ОСОБА_7