Провадження 1-кс/127/9676/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого міжрегіональної групи слідчих заступник начальника управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000020 внесеного до ЄРДР 05.02.2014, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Маріуполь Донецької області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013, -

ВСТАНОВИВ:
29.12.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого міжрегіональної групи слідчих заступник начальника управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що міжрегіональною групою слідчих провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 за фактами неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ, прокуратури та суду щодо учасників мирних акцій протесту в січні-лютому 2014 року, що призвело до незаконного їх затримання, необґрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності та обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, а також перевищення влади працівниками ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, УКР та УБНОН ГУМВС України в м. Києві 23.01.2014 на вулицях Щорса, Грушевського та Кріпосному провулку в м. Києві, що супроводжувалось застосуванням насильства стосовно учасників мирних акцій під час Революції Гідності, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 365, ч. 1 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 1, 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи призначений наказом від 28.03.2013 № 207 о/с ГУМВС України в м. Києві на посаду заступника начальника відділу організації оперативної роботи та контролю за діяльністю міськрайлінорганів у протидії наркозлочинності управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУМВС України в м. Києві, та маючи спеціальне звання підполковник міліції, присвоєне наказом ГУМВС України в м. Києві від 31.10.2013 № 821 о/с, скоїв умисні злочини у сфері службової діяльності, проти правосуддя та встановленого законодавством порядку несення служби працівниками міліції, за таких обставин.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність законних підстав для співпраці співробітників УБНОН ГУМВС України в м. Києві із цивільними особами, які раніше притягувались до відповідальності або перебували на обліках в органах внутрішніх справ (так званих «тітушок»), діючи спільно зі своїми підлеглими співробітниками, а також керівником зокрема ОСОБА_8 , та іншими учасниками злочинної змови залучили до реалізації зазначеного плану операції по затриманню поблизу з територією Київської міської клінічної лікарні №17 і притягненню до кримінальної відповідальності учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан», тобто до вчинення запланованого злочину декількох схильних до вчинення кримінальних правопорушень цивільних осіб спортивної статури з Черкаської області, зокрема: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених слідством осіб, забезпечили їх проїзд 22.01.2014 з Черкаської області, визначили місце їх дислокації у Маріїнському парку (Міському саді), де вказані особи мали очікувати сигналу для виконання заздалегідь розробленого плану.

Одночасно, 22.01.2014 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у Міському саду (Маріїнському парку), що розташований поряд з вулицею Грушевського в місті Києві, командир ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_11 довів зазначений злочинний план до відома командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , обвинувальний акт стосовно якого направлено до суду, та надав йому вказівку щодо забезпечення виконання силової частини указаного плану разом з працівниками підпорядкованої йому роти, на що він погодився, вступивши таким чином у змову на вчинення злочину.

На виконання цього плану 23.01.2014 близько 1 год. 30 хв. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 разом з іншими окремими працівниками першої оперативної роти ПМОП «Беркут» під керівництвом ОСОБА_12 на службовому автобусі марки ПАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням міліціонера-водія ОСОБА_18 прибули на провулок Лабораторний, 1 неподалік КМКЛ №17, де стали очікувати на обумовлений сигнал від інших співучасників злочину про початок силових дій із затримання активістів.

Приблизно в цей же час 23.01.2014 до Київської міської клінічної лікарні №17 прибули ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , інші оперативні співробітники ГУ МВС України в м. Києва, а також залучені ними цивільні особи (так звані «тітушки»), зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невстановлені на даний час особи, які за раніше розробленим планом розташувалися безпосередньо біля лікарні та прилеглій до неї території.

ОСОБА_4 діючи на виконання розробленого плану за попередньою змовою з ОСОБА_8 , довели до відома та проінструктували цивільних осіб (пособників злочину), зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших «тітушок» про їх роль та необхідність провокування конфлікту і сутички з персоналом лікарні та патріотично налаштованими громадянами представниками учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан» для створення видимості фіктивних підстав подальшого їх затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

Розраховуючи на те, що результатом конфліктних та провокаційних дій має бути приїзд активістів указаних громадських рухів, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 та іншими оперативними співробітниками ГУМВС України в м. Києві, будучи одягненими в цивільний одяг, не представляючись співробітниками міліції, діючи спільно та погоджено з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами (так званими «тітушками») приблизно з 2 год. 23.01.2014, тобто в нічний час доби почали ходити біля лікарні та прилеглій території, провокуючи своєю присутністю, розмовами та поведінкою конфлікт з представниками самооборони «Майдану», які на той час чергували біля лікарні.

23.01.2014 приблизно о 02 год. 30 хв. учасники громадської акції «Автомайдан» ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на автомобілі марки «Фольксваген Туарег», д.н.з. « НОМЕР_2 », що належить на праві власності ОСОБА_21 , за кермом якого перебував ОСОБА_19 , ОСОБА_22 на належному йому на праві власності автомобілі марки «Субару Імпреза», д.н.з. « НОМЕР_3 », ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на автомобілі «Шевроле Лачетті», д.н.з. « НОМЕР_4 », що належить на праві власності останньому, за кермом якого перебував ОСОБА_26 , дізнавшись з ефіру каналу програми «Зело» про провокаційні дії групи громадян поряд із вказаною вище лікарнею прибули на пров. Лабораторний в місті Києві до КМКЛ №17.

Однак, зазначені вище особи, перебуваючи у вказаних автомобілях, візуальним оглядом прилеглої території поряд з КМКЛ №17 груп громадян, які вчиняли провокаційні дії, не виявили.

Після цього, 23.01.2014 приблизно о 02 год. 40 хв. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , приїхали на вул. Щорса, 25, в місті Києві, де ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 припаркували автомобілі на узбіччі проїжджої частини, вийшли з автомобілів та підійшли до групи громадян, які стояли на тротуарі поряд з будинком №25 по вул. Щорса в місті Києві. При цьому, ОСОБА_23 залишився в салоні автомобіля «Шеврове Лачетті», д.н.з. « НОМЕР_4 ». У цей час, до вказаного місця на автомобілі «Джип Гранд Черокі», д.н.з. « НОМЕР_5 » також прибули ОСОБА_27 та ОСОБА_28

23.01.2014 приблизно о 02 год. 50 хв. на тротуарі поряд з будинком №25 по вул. Щорса в місті Києві між ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 та іншими особами відбувалась розмова щодо обставин перебування останніх в місті Києві, мети їх приїзду до столиці тощо.

При цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші цивільні особи (так звані «тітушки») сприяючи виконанню відведеної їм ролі у вчиненні злочину, з метою створення конфліктної ситуації вели себе зухвало, викрикували нецензурні гасла і висловлювання, намагалися пройти до приймального відділення лікарні нібито з метою відвідування свого товариша та перевірки наявності активістів з Майдану, після чого приблизно біля 2 год. 30 хв. за вказівкою ОСОБА_8 перемістилися на вулицю Щорса неподалік від лікарні.

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , постійно знаходилися на прилеглій до лікарні території поблизу своїх підлеглих співробітників і залучених цивільних осіб, контролювали та погоджували їх дії, а також здійснювали координацію з іншими учасниками злочинної змови.

Працівники оперативної роти № 1 ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші, діючи умисно, за попередньою змовою між собою та з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді матеріальної шкоди власникам автомобілів, що перебували на узбіччі проїзної частини по вул. Щорса в місті Києві навпроти будинку № 25, завдали численні удари спецзасобами «ПР-73», руками та ногами по кузову, склу та іншим частинам автомобілів: Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 , Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_4 , Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_3 , Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_5 , та Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_6 , пошкодивши таким чином указані транспортні засоби.

У цей час ОСОБА_12 , діючи на виконання злочинного умислу за попередньою змовою групою осіб, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я громадян та матеріальних збитків, безпосередньо керував діями підлеглих міліціонерів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших, при цьому ОСОБА_4 , діючи спільно з іншими окремими оперативними працівниками міліції та цивільними особами (так званими «тітушками») сприяли співробітникам ПМОП «Беркут» у затриманні активістів, а саме наздоганяли та утримували їх із застосуванням сили та передавали працівникам ПМОП «Беркут».

Внаслідок вищевказаних злочинних дій співробітників ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та інших, у період часу з 3 до 4 год. 23.01.2014 поблизу будинку № 25 по вулиці Щорса, а також у службовому автобусі ПАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , та на території Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві на вул. Московській, 30 в місті Києві у зв`язку із протиправним застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості наступним громадянам:

ОСОБА_22 відкриту черепно-мозкову травму: множинні синці обличчя; рану слизової верхньої губи (6,0х1,5х1,5 см); підвивих 21 зуба; переломи кісток носа без зміщення; переломи суглобового відростка нижньої щелепи справа; по потилично-соскоподібному шву та нижньої частини лямбдоподібного шва справа; закриту травму лівої кисті: садна лівої кисті; крайовий перелом голівки 2-ї п`ястної кістки (зі зміщенням уламків); садна у ділянці правої кисті, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_28 закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, забійну рану лобної ділянки справа, множинні садна, синці обличчя, підшкірний крововилив тім`яної ділянки; закриту травму лівої кисті: уламковий внутрішньо-суглобовий перелом дистального третини 2 п`ястної кістки зі зміщенням уламків; підшкірні крововиливи (синці) лівої та правої лопаткової ділянок, задньої поверхні грудної клітки справа, поперекової ділянки справа, правого плеча, правого стегна в верхній та нижній третині, правої гомілки в верхній та середній третині, лівого стегна в середній та нижній третині, лівого колінного суглоба, які у своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ОСОБА_19 закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, садна голови; садна лівої кисті, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_23 підшкірні гематоми лівої тім`яно-скроневої ділянки, лівого надпліччя, лівої лопаткової ділянки, задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, правого стегна по задній поверхні, лівого стегна по задній поверхні, правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше, ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

ОСОБА_27 закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, забійні рани тім`яної ділянки зліва, лобно-скроневої ділянки, лівої вушної раковини на фоні підшкірного крововиливу; підшкірні крововиливи (гематоми) лівого плеча в верхній третині правого плеча верхній третині, правого колінного суглоба, верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, по внутрішній поверхні в середній третині, правого стегна по задній поверхні, лівого стегна по задній поверхні, лівої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше, ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

ОСОБА_20 синець у ділянці середньої третини лівого стегна (6,0х4,0 см); синець у ділянці правого ліктя; садно у ділянці скроні справа; синець під правим оком (6,0х3,0 см), садно навколовушної ділянки зліва (5,0х3,0 см); рана у ділянці правої брови (2,0х1 см), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше, ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Також в результаті таких протиправних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та інших невстановлених на даний час осіб грубо порушено встановлену ст. 28 Конституції України заборону катувань, жорстокого та принижуючого гідність поводження, а також гарантоване ст. 29 Конституції України право на свободу та особисту недоторканність, що спричинило глибоке обурення усіх верств населення України та викликало різко негативну реакцію суспільства, чим підірвано авторитет правоохоронних органів державної влади, зокрема Міністерства внутрішніх справ України.

У сукупності завдання шкоди правам, свободам та інтересам вищевказаних потерпілих, спричинення їм тілесних ушкоджень і фізичного болю, а також заподіяння шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів влади є тяжкими наслідками.

Крім того, внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та інших співробітників першої оперативної роти ПМОП «Беркут», ОСОБА_4 та інших співробітників управління БНОН ГУ МВС України в місті Києві умисно пошкоджено такі автомобілі та їх власникам завдано матеріальних збитків:

Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 та власнику ОСОБА_21 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 146329,59 (сто сорок шість тисяч триста двадцять дев`ять грн. п`ятдесят дев`ять коп.).

Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_5 та власнику ОСОБА_28 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 35768,68 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім грн. шістдесят вісім коп.).

Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_3 та власнику ОСОБА_22 , заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 40305,90 грн. (сорок тисяч триста п`ять грн. дев`яносто коп.).

Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_4 та власнику ОСОБА_26 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 31147,73 грн. (тридцять одна тисяча сто сорок сім грн. сімдесят три коп.).

Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_6 та власнику ОСОБА_29 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 13916,77 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять грн. 77 коп.).

Вказаними вище протиправними діями, вчиненими міліціонерами оперативної роти № 1 полку міліції особливого призначення «Беркут» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , командиром першої оперативної роти ОСОБА_12 , заступником начальника відділу організації оперативної роботи та контролю за діяльністю міськрайлінорганів у протидії наркозлочинності управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час працівниками міліції, у зв`язку із пошкодженням автомобілів ними та іншими співробітниками ПМОП «Беркут» в сукупності спричинено матеріальних збитків ОСОБА_21 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 та ОСОБА_29 на загальну суму 267468,67 грн. (двісті шістдесят сім тисяч чотириста шістдесят вісім гривень шістдесят сім копійок), що є також тяжкими наслідками, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

В подальшому, ОСОБА_4 , 23.01.2014 у період часу з 05 год. 30 хв. до 05 год. 50 хв., перебуваючи на території Дарницького РУ ГУМВС України в місті Києві за адресою: вул. О.Кошиця, 3-А, м. Київ, надав завідомо неправдиві показання слідчому про вчинення вказаними учасниками громадського руху «Автомайдан» хуліганських дій, на підставі наданих ним показань слідчими Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_28 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 та ОСОБА_22 та 23.01.2014 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КПК України, яку 24.01.2014 змінено на ч. 3 ст. 296 КК України, а слідчими суддями Дарницького районного суду м. Києва до них застосовано запобіжні заходи тримання під вартою.

Підозра повідомлена ОСОБА_4 , обґрунтовується показаннями потерпілих ОСОБА_28 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , показаннями свідка, відносно якого застосовано заходи безпеки, протоколами проведення слідчих експериментів, висновками судово-медичних та судово-автотоварознавчих експертиз, матеріалами радіорозвідок трафіків мобільних телефонів працівників ПМОП «Беркут», долученими до провадження відеозаписами подій, висновками судово-почеркознавчих експертиз, документами з кримінальних проваджень, визнаних речовими доказами, а також іншими матеріалами досудового розслідування.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , тяжкого кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання за більш тяжкий злочин у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

- на час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 , займає посаду старшого уперуоповноваженого відділу з обслуговування Оболонського та Шевченківського районів управління з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_4 , працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі, не хворіє, не судимий. Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеризують його як особу здатну до фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Так, без застосування вказаного запобіжного заходу ОСОБА_4 , може:

почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики підтверджуються наступним.

ОСОБА_4 , як діючий працівник поліції може впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань. Також останній може із застосуванням службових повноважень схилити залучених ним цивільних осіб (так званих «тітушок») до відмови від дачі показань щодо відомих їм обставин подій.

При цьому, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що потерпілі, свідки в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обгрунтованою.
Також ОСОБА_4 , ухилився від прибуття 08.12.2016 та 12.12.2016 за офіційним викликом слідчого.

Водночас, на даний час у розшуку з 17.02.2016 перебувають п`ятеро колишніх працівників ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, які є співучасниками ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , у зв`язку з чим орган досудового розслідування обгрунтовано вважає, що при застосуванні щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою, останній вживатиме заходів щодо інформування розшукуваних про хід і результати слідчих дій, встановлені досудовим розслідуванням обставини, повідомить їх про факт розшуку і сприятиме ними уникнення від кримінальної відповідальності та подальшого переховування від органів досудового розслідування.

Також 16.09.2016 року в зв`язку із наявністю достатніх доказів повідомлено про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був залучений ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , для провокації конфлікту вночі 23.01.2014 та виступив пособником ОСОБА_8 у перевищенні ним влади та службових повноважень, та останнього взято під варту.

У зв`язку з чим, при застосуванні щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою, останній як працівник поліції схилятиме ОСОБА_9 до відмови від співпраці зі слідством.

Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, має можливість незаконно впливати на потерпілих, а також на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні колишніх його колег з УБНОН ГУМВС України в м. Києві, та інших осіб, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження.

Також ОСОБА_4 , будучи діючим працівником поліції має необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, є достатньо обізнаним із специфікою розслідування кримінальних правопорушень, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Така поведінка ОСОБА_4 , також вказує на те, що без застосування запобіжного заходу існують обставини, що останній буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).
З огляду на те, що ОСОБА_4 , на протязі великого проміжку часу працює в правоохоронних органах, останній має значні зв`язки у правоохоронній системі.
Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на великий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 , при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
ОСОБА_4 , не дає показів щодо всіх осіб, які приймали участь у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Така позиція сторони захисту вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може сховати, знищити або спотворити речові докази, про які ще стороні обвинувачення невідомо (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказаний ризик підтверджується також і тим, що під час проведення 01.08.2016 слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній не зміг навіть показати місце, де нібито на нього та ОСОБА_8 23.01.2014 напали працівники громадського руху «Автомайдан» та спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього майновий стан та колишні службові зв`язки, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою застосувати неможливо, оскільки:

особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики, та тяжкість вчиненого;

особиста порука неможливо застосувати, оскільки жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

застава не можна застосувати, оскільки ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства;

домашній арешт неможливо, оскільки останній не з`являеться за викликами слідчого, які направляютсья на вказану їм у протоколах адресу, також іншої адреси останній слідству не називає, він не проживає за місцем реєстрації та фактичне місце проживання останнього не підтверджено документально, та органу досудового розслідування достеменно невідоме.

Одночасно із цим, враховуючи те, що відповідно до фактичних обставин кримінального провадження та повідомленої ОСОБА_4 , підозри, кримінальне правопорушення було пов`язано із застосуванням насильства, а тому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, визначений бути не може.

При розгляді судом даного клопотання немає потреби у виклику та допиті свідків.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснили, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання.

Крім того, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за один з яких, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше не судимий, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013 обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому з урахуванням усіх обставин справи, характеризуючих матеріалів на підозрюваного, слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 376, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого міжрегіональної групи слідчих заступник начальника управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати ОСОБА_4 в залі суду відразу після проголошення даної ухвали суду.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 27 лютого 2017 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити до 27 лютого 2017 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 267 000 (двісті шістдесят сім тисяч) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Організацію виконання ухвали суду в частині затримання ОСОБА_4 в залі суду покласти на слідчого міжрегіональної групи слідчих ОСОБА_35 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя