08.02.2017 Справа № 469/144/17
1-кс/469/21/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року смт Березанка Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, не одруженого, працездатного, не працює, утриманців не має, раніше судимого 23.07.2003 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та 14.04.2008 року звільненого з Тростянецької ВК №39 за відбуттям строку покарання, проживає по АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и л а :
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме в тому, що він 10 грудня 2016 року приблизно о 23.00 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в кухні домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час бійки з ОСОБА_8 завдав останньому ножем колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені, серця, що ускладнилося гострою внутрішньою та зовнішньою кровотечею, що призвели до смерті потерпілого.
Оскільки закінчити досудове слідство протягом встановленого строку неможливо у зв"язку з необхідністю закінчення проведення значної кількості експертиз, слідчий просив продовжити строк тримання під вартоюОСОБА_9 на 30 днів у зв"язку з існуванням ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв"язків, постійного місця проживання, безпосередньо після вчинення злочину намагався зникнути з місця події, до приїзду працівників поліції на місці вчинення злочину прибрав сліди вчинення злочину, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду; підозрюваний добре обізнаний про місце вчинення злочину, знає безпосереднього свідка вчинення кримінального правопорушення та, знаходячись в СІЗО м.Миколаєва, за допомогою мобільного зв"язку впливає на свідка та змушує її змінити свої показання, тобто наявні підстави вважати, що підозрюваний вчиняє незаконний вплив на свідка у цьому кримінальному провадженні; підозрюваний офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного заробітку, а тому може вчиняти нові злочини для покращення свого життя.
У судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини.
Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 просили у клопотанні слідчого відмовити, змінивши запобіжний захід на більш м"який - домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків та необхідність лікування підозрюваного.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали, додані до клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
11 грудня 2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.18-19).
13 грудня 2016 року слідчим суддею Березанського районного суду Миколаївської області щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва строком до 08 лютого 2017 року (а.с.25-27).
При постановленні зазначеної ухвали слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не одружений, постійного заробітку не має, за місцем проживання характеризується посередньо, не має сталих соціальних зв"язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, після скоєння злочину намагався зникнути з місця події, а тому є підстави вважати доведеною наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України).
Наявність ризику незаконного впливу на свідка (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не встановлено, а тому посилання слідчого на те, що зазначений ризик на даний час продовжує існувати, є необгрунтованим.
Крім того, у клопотанні не конкретизовано дані щодо свідка, на якого здійснюється вплив з боку підозрюваного.
Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на даний час не зменшилась, що вбачається з :
- протоколу огляду місця події з фото таблицею до нього від 11.12.2016 року (а.с.7-11), яким зафіксовано місцезнаходження трупа ОСОБА_8 та локалізацію тілесних ушкоджень;
- висновку судово-медичного експерта (а.с.15-17) про причину смерті ОСОБА_8 ,
- пояснень свідка ОСОБА_10 про нанесення підозрюваним удару потерпілому, після чого той лежав на підлозі з плямою крові (а.с.19);
- інших матеріалів клопотання.
Постановою керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 від 02.02.2017 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців у зв"язку з необхідністю долучити висновки 16 експертиз та ознайомити з ними підозрюваного, вирішити питання про долю речових доказів, ознайомити підозрюваного з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копію яких вручити підозрюваному (а.с.45-46).
Враховуючи необхідність проведення слідчих дій, зазначених у постанові прокурора про продовження строку досудового слідства, суд вважає обгрунтованими посилання слідчого щодо тривалості строку тримання під вартою підозрюваного.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні по справі Биков (Bykov) проти Російської Федерації (Скарга N 4378/02) від 10 березня 2009 року (п.63). в першу чергу національні судові органи повинні забезпечити, щоб у конкретній справі попереднє тримання обвинуваченого під вартою не перевищувало розумного строку.
Тривале утримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі лише за наявності реальної вимоги публічного інтересу, що, поряд з належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, переважає правило поваги до особистої свободи, передбачене у статті 5 Конвенції (там же, п.62).
Зважаючи на викладене вище, вважаю, що у даному кримінальному провадженні продовження тримання підозрюваного під вартою є виправданим та не перевищує розумного строку.
Враховуючи наявність декількох встановлених ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, дані про негативну репутацію підозрюваного, його попередні судимості, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв"язків, постійного місця роботи, вважаю, що підстави для заміни запобіжного заходу на менш тяжкий відсутні.
Проведеним у ході розгляду клопотання медичним оглядом підозрюваного необхідність термінового лікування поза межами СІЗО не підтверджено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 372 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и л а :
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва до 10 березня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя :