АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2016 року про відмову у накладенні арешту на грошові кошти ,-

в с т а н о в и л а :
Досудовим слідством встановлено, що упродовж 2016 року службові особи ДП«Черкаське лісове господарство», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з приватними підприємцями здійснили розтрату майна, що перебувало у власності держави, шляхом заниження об`ємів деревини на ділянках, відведених для подальшої вирубки лісу, подальшого укладення прямих договорів про надання послуг для лісозаготівлі без проведення обов`язкового аукціону з продажу необробленої деревини, чим завдали збитки інтересам держави на суму понад 2 млн. гривень.

У свою чергу приватні підприємці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 за попередньою змовою із службовими особами ДП«Черкаське лісове господарство» без прийняття участі в аукціоні з продажу необробленої деревини укладають договори купівлі-продажу з вказаним державним підприємством, у подальшому здійснюють вирубку лісу та отримують деревину за зниженими об`ємами.

Під час досудового розслідування на підставі ухвали від 06 грудня 2016 року Придніпровського районного суду м. Черкаси, 15 грудня 2016 року було проведено обшук у ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 .

За результатами обшуку виявлено та вилучено гроші у валюті США 44900 доларів США, в іноземній валюті Євро - 29490 Євро, в національній валюті - 251000 грн..

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2016 року у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_14 про арешт грошових коштів було відмовлено. Грошові кошти, в сумі 44900 доларів США, 29490 Євро, 251000 грн., що були вилучені у ОСОБА_9 під час обшуку 15 грудня 2016 року, повернуто особі, у якої це майно вилучено.

Не погоджуючись з ухвалою прокурор у кримінальному ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою задоволити клопотання слідчого ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_15 про арешт речових доказів грошових коштів у валюті США 44900 доларів США, в іноземній валюті Євро - 29490 Євро, в національній валюті - 251000 грн., що були виявлені та вилучені за місцем проживання та підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_1 та прилеглих приміщеннях.

Заслухавши доповідача, прокурора, ОСОБА_13 та його захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, 15 грудня 2016 року на підставі ухвали Придніпровського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_13 , де було виявлено та вилучено гроші у валюті США 44900 доларів США, в іноземній валюті Євро 29490 Євро, в національній валюті 251000 грн.

Вилучені гроші не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, у з чим, згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

Прокурор зазначаючи, що вилучені гроші можна вважати такими, що одержані внаслідок вчинення правопорушення просив накласти арешт на ці гроші, незважаючи на те що вони не були в переліку відшукуваного майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимогам ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу, зокрема: є об`єктом кримінально протиправних дій, набуто кримінально протиправним шляхом та отримано юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само і обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, в наслідок вчинення кримінального правопорушення, і на які, відповідно до вказаних вимог ст.170 КПК України, може бути накладено арешт.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведеного, на думку колегії судді, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на гроші прийшов до вірного висновку.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на гроші слідчий суддя виходив з того, що слідчий та прокурор обґрунтовуючи клопотання про арешт доводив, що ці гроші підпадають під ознаки речових доказів як такі, що набуті протиправним шляхом, однак будь-яких доказів, які могли б переконати слідчого суддю в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити правопорушення, не надали.

Крім того, з пояснень ОСОБА_9 , вбачається, що він займається підприємницькою діяльністю з 2005 року, а тому мав можливість заощадити такі кошти. Крім того вказав, що має онкозахворювання, і так як лікування дуже коштовне, ці кошти йому необхідні в будь-який момент при наявності рецидиву хвороби. Також зауважив, що добровільно їх видав слідчому, який проводив обшук, і ніяким чином не приховував. В банківських установах їх не зберігає, так як існує ризик втратити їх під час встановлення неплатоспроможності Банку. Звернув увагу, що це гроші не тільки його, а й дружини, які набуті під час шлюбу.

Виходячи з обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти, вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наведених вище обставин.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 грудня 2016 року про відмову у накладенні арешту на грошові кошти без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :