Справа № 182/2183/17
Провадження № 1-кп/0182/456/2017
У Х В А Л А

26.06.2017 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2016 за № 0004401 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області,
зареєстрованого та проживаючого у
АДРЕСА_3
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(в режимі відеоконференції з ДУВП-4),
захисника ОСОБА_6 , суд -
в с т а н о в и в:
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 04.05.2017 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 05.11.2016 за № 0004401 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії якого було продовжено до 03.07.2017, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 домашній арешт.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме тяжкість вчинених ним злочинів, ризик переховування від слідства і суду, продовження злочинної діяльності, здійснення тиску на потерпілих, свідків, а також репутація обвинуваченого, який вчинив нові злочини в той час, як до суду були направлені обвинувальні акти по його обвинуваченню і по яким він був оголошений у розшук.
Обвинувачений та захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та просили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він має стійкі соціальні зв`язки - цивільну дружину, яка на даний час вагітна і з якою він буде проживати за адресою АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, а також має ряд захворювань, раніше не судимий та зобов`язується з`являтись до суду за першою вимогою і не чинити тиску на потерпілих, свідків.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, колегія суддів вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. На даний час ризик переховування від суду за сплином значного часу після вчинення злочину зменшився.
Тому, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Керуючись ст. 177, 181, 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого відмовити.
Змінити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому в період часу з 22.00 год. до 7.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 26.08.2017 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1