Справа № 498/100/16-к
Номер провадження 1-кп/498/38/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000467 від 23 листопада 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Великомихайлівським районним судом Одеської області від 18.08.2006 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, покарання відбув повністю, вироком Великомихайлівського районного суду від 23.10.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт, покарання відбув повністю,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта встановлено, що 22 листопада 2015 року близько 18-00 годин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Під час даної сварки ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, навмисно наніс декілька ударів кулаком руки в область обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на підлогу, де ОСОБА_4 продовжив наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла потерпілої. Згідно з висновком експерта № 112 від 17.12.2015 року потерпілій ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці правої та лівої навколоочної ділянки, грудей ліворуч, правого плеча в середній третині по передній поверхні, перелом кісток носа без істотного зміщення уламків. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, у тому числі і у момент їх спричинення, а спричиняють за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм згідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспрював.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому.

27 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно укладеної угоди потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 . А саме: ОСОБА_4 визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, щиро кається в скоєному, повністю відшкодував потерпілій шкоду, спричинену злочином, у зв`язку з чим претензій ні матеріального ні морального характеру потерпіла ОСОБА_5 до нього не має. ОСОБА_4 не заперечує та погоджується понести покарання призначене судом в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт. Потерпіла ОСОБА_5 також не заперечує та погоджується, що ОСОБА_4 буде призначене покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно вимог ст. 469 ч.5 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також згідно вимог ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ч. 2 ст.125 КПК України являється провадженням у формі приватного обвинувачення. ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, визнає повністю, щиро кається в скоєному, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 розуміє обмеження права на оскарження вироку в разі затвердження угоди. Також потерпіла підтвердила добровільність укладення угоди про примирення, підтвердила факт відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, спричиненої злочином, підтвердила, що вона не має до нього будь-яких претензій матеріального характеру. Вказала, що вважає узгоджене сторонами покарання достатнім.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано. Потерпіла усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, вважає достатнім покарання обвинуваченому, яке узгоджене сторонами.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї вини.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілим міри та виду покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Характер взятих підозрюваним ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання. При перевірці умов угоди судом прийнято до уваги, що ОСОБА_4 відбув покарання, призначене вироком суду від 23.10.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт, що підтверджено довідкою УДПС України в Одеській області № 245 від 22.02.2016 року.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо можливості затвердження угоди про примирення, укладеної 27 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , оскільки угода відповідає вимогам КПК України та не порушує прав інших осіб та суспільних інтересів. Узгоджену потерпілим та підозрюваним міру покарання вважає такою, що відповідає вчиненому злочину з урахуванням всіх обставин.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не застосовувся. Суд вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу, згідно вимог ст. 177 КПК України до вступу вироку в законну силу не має.

Керуючись ст. ст. 314, 373-376, 394, 468-469, 471, 473-476 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 27 січня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3,4 ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
СУДДЯ ОСОБА_1