Справа № 153/955/16-к
Провадження №11-сс/772/70/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.01.2017 року, про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову.
за участю секретаря: ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.01.2017 року клопотання захисника ОСОБА_7 діючого в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000294 від 31 липня 2016 року про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову було задоволено та з метою забезпечення цивільного позову до відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за ст. 286 КК України - накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з ухвалою суду він не згодний, просить поновити строк на оскарження ухвали від 10.01.2017 року Ямпільського районного суду Вінницької області та зазначену ухвалу скасувати як упереджену, необґрунтовану і незаконну.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З досліджених письмових матеріалів клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову вбачається, що 31 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000294 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України за фактом здійснення наїзду ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_8 , 2004 року народження, внаслідок чого останньому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляду рваної рани лівої гомілки, відкритого перелому лівої малогомілкової кістки, забою м`яких тканин правої гомілки (а.с.2).

14 грудня 2016 року законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 звернулась до слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за ст. 286 КК України(а.с.3-4).

З історії хвороби № 14180 встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився на лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні з діагнозом посттравматична невропатія малогомілкового нерва зліва з вираженими порушеннями функцій ходи (а.с.5-7).

З медичного висновку № 55 від 01 грудня 2016 року встановлено, що ОСОБА_8 є дитиною-інвалідом віком до 18 років (а.с.8).

Відповідно до виписки № 864/439 із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого від 22 серпня 2016 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено діагноз рваної рани лівої гомілки, відкритий перелом лівої малогомілкової кістки (а.с.10).

Відповідно до направлення на ЛКК ОДКЛ встановлено, що ОСОБА_8 отримав травму в результаті наїзду автомобіля на ногу. Отримав допомогу в Ямпільській ЦРЛ, лікувався в інституті інвалідів війни із захворюванням відкритий перелом лівої малогомілкової кістки, рвана рана передньої поверхні лівої гомілки (а.с.12).

Із фіскальних чеків встановлено, що на лікування ОСОБА_8 були здійснені витрати у розмірі 6359 гривень 16 копійок (а.с.14-20).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 31 липня 2016 року, подане клопотання захисника ОСОБА_7 про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову достатньо мотивоване та підлягає задоволенню. 1Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення цивільного позову . При цьому з диспозиції ч.3 ст.170 КПК України слідує, що з цією метою арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності заявленого цивільного позову .

Як вбачається з ухвали слідчого судді, під час вирішення питання про накладення арешту на майно було взято до уваги, що в кримінальному проваджені заявлено цивільний позов .

Таким чином слідчим суддею під час ухвалення судового рішення зазначено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як накладення арешту на майно та зазначено про завдання, для виконання якого цивільний позивач звертається з клопотанням.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає , що доводи апеляційної скарги є не обгрунтованим , оскільки з матеріалів кримінального провадження №0000294 вбачається, що порушено 31.07.2016 року за ч.1ст.286 КК України відносно ОСОБА_5 , який 30.07.2016 року близько 20 год 30 хв по провулку Калініна в с. Дзигівка , Ямпільського району Вінницької області , рухаючись у нічний час заднім ходом автомобілем марки МАЗ 55 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ПрАТ ПК "Поділля " порушуючи вимоги п.10.9,10.10. ПДР України , допустив наїзд на неповнолітнього ОСОБА_8 ,2004 року народження . Внаслідок чого останьому спричинено тілесні ушкодження у вигляді рваної рани лівої гомілки та відкритого перелому лівої малогомілкової кістки .

З огляду на викладене апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню .

Керуючись п. 9 ч.І ст. 309, ч. 1 ст. 310, п. 6 ч. 1 ст. 393, п. З ч. 2 ст. 395, ст. 396, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.01.2017 року, про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову залишити без задоволення.
Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.01.2017 року, про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову залишити без змін.
Ухвала є остаточна оскарженню не підлягає.

Судді:
З оригіналом згідно

суддя