21.03.2017 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3065/15-к
Провадження № 1-кп/644/28/17

У Х В А Л А
21 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
У зв`язку з закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою судом поставлене питання про доцільність продовження цього виду запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого вважав необхідним змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з тих підстав, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, сторона обвинувачення зволікає з наданням доказів, що призводить до затягування судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 одружений, має неповнолітню дитину, мати дружини обвинуваченого, через тяжкий стан здоров`я, потребує догляду. Наявність на утриманні малолітньої дитини та хворої матері ставить дружину ОСОБА_5 у скрутне матеріально-побутове становище.
Прокурор посилався на необхідність продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зберігаються, проти клопотання захисника заперечував.
Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про можливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
До такого висновку суд приходить з урахуванням наступних обставин: відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою з 06 травня 2015 року. Основною підставою для обрання такого виду запобіжного заходу було порушення ОСОБА_5 обраного в ході досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Судовий розгляд триває з липня 2015 року. Майже 23 місяці ОСОБА_5 утримується під вартою. З огляду на об`єм процесуальних дій, які необхідно виконати в ході з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, зокрема, допит декількох свідків сторони обвинувачення, та зважаючи на темпи забезпечення явки останніх до суду, судовий розгляд може тривати ще кілька місяців.
Проте, в разі доведеності вини ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні, при призначенні міри покарання, останньому має бути зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а зважаючи на те, що санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 4 років до 6 років, обвинувачений ОСОБА_5 фактично відбув 3 роки 8 місяців від мінімального строку покарання, встановленого ч. 2 ст. 186 КК України. Отже, дана обставина суттєво знижує ризик того, що ОСОБА_5 може повторно вчинити спробу переховуватись від суду через загрозу тяжкості покарання.
Стороною захисту надано суду лист ФОП ОСОБА_6 , який засвідчував ту обставину, що в разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти, він буде працевлаштований на виробництві підприємця з виготовлення меблів, де ОСОБА_5 працював раніше без офіційного оформлення трудових відносин.
Також в судовому засіданні була допитана дружина ОСОБА_5 , яка повідомила, що вона проживає з своєю матір`ю ОСОБА_7 , яка перенесла інсульт і потребує лікування та догляду, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 231, та двома дітьми, один з яких, є їхнім спільним з Шаніним малолітнім сином. Наявність на утриманні двох дітей та хворої матері ставить її у скрутне матеріально-побутове становище.
З урахуванням вказаних вище обставин, які свідчать про те, що загроза тяжкістю покарання, призначення якого можливе у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, значно зменшена через тривалий строк знаходження ОСОБА_5 під вартою та порядком його зарахування у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, можливість отримання законного джерела доходу та існування соціальних зв`язків у вигляді дружини та малолітньої дитини, в сукупності свідчать про наявність мінімальних ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду чи вчинити інше правопорушення.
Поряд з цим, суд приходить до висновку, що запобіжним заходом, який забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків буде домашній арешт, який буде відповідати як інтересам суспільства, в частині контролю за обвинуваченим, так і інтересам родини ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання: квартиру АДРЕСА_2 в період доби з 20 години до 08 години строком на два місяці до 21 травня 2017 року.
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до суду за першою вимогою.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1