30.03.2017
Справа №2024/1-1062/11
Провадження 1-в/642/67/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 08.11.2016р. по кримінальній справі № 2024/1-1062/11, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року, зокрема, ОСОБА_4 визнано винним та призначене покарання за ч.4 ст.190; ч.3 ст.28 ч.3 ст.364, 70 КК Україниу виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців, з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст.54 КК України ОСОБА_4 позбавлено спеціального звання «капітан міліції». Строк відбуття покарання враховано з заліком попереднього ув`язнення з 17 лютого 2011 року.
Цим же вироком вирішено цивільний позов та питання щодо стягнення судових витрат.
Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014р. вирок Ленінського районного суду м. Харкова змінено. На підставі Закону України «Про внесення змін в Кримінальний та Кримінально процесуальний кодекси України відносно імплементації в національному законодавстві положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014р. дії, зокрема, ОСОБА_4 , перекваліфіковано з ч.3 ст. 364 на ч.2 ст. 364 КК України за якою призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України та ч.2 ст.364 КК України, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання шість років шість місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014р.»ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на не відбутий строк три роки один місяць 8 днів з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки.

24 жовтня 2016 р. в порядку ст.91 КК України, до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.11.2016р. в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості було відмовлено.

28 лютого 2017р. ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про роз`яснення зазначеної ухвали, в якій вказав, що йому незрозуміло з яких матеріалів справи судом вбачається, що він відбув призначене покарання, та його звільнено від подальшого покарання, хоча ухвалою АСХО його звільнено від невідбутої частини (3 роки 1 місяць 8 днів). Йому неясно чи відбував він покарання до вступу вироку в законну силу, чи знаходився під вартою та чому суд дійшов висновку, що йому зараховано в покарання строк тримання під вартою і який саме строк. Також в чому полягає відмінність між відбуванням покарання та триманням під вартою як запобіжний захід. При цьому, заявник зазначає, що роз`яснення цих питань є необхідним, оскільки їх незрозумілість позбавляє його можливості подальшого звернення до Верховного Суду України та Європейського Суду з прав людини за захистом своїх прав.
В судове засідання заявник не з`явився був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, в телефонному режимі повідомив, що не може з`явитися.
Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ч.2 ст.380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви, вважала ухвалу суду повною, мотивованою та зрозумілою. Крім того, в резолютивній частині заяви заявником не зазначено, що йому незрозуміло.
Суд вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи №2024/1-1062/11 вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснюючи вирок, ухвалу, суд не вправі змінювати зміст вироку, ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у вироку або ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінально процесуальний закон до змісту ухвали або вироку, містяться у ст.ст.372,374 КПК України.

Як вбачається із змісту заяви про роз`яснення судового рішення, ОСОБА_4 , посилається на незрозумілість окремих слів, неясність зарахування в строк виконання покарання періоду тримання під вартою. Проте заявник, при формулюванні вимоги до суду, не зазначив які саме частини ухвали суду від 08.11.2016р. та з яких конкретних питань необхідно роз`яснити.

Разом з тим, суд звертає увагу ОСОБА_4 на те, що, як мотивувальна, так і резолютивна частини ухвали є належно вмотивованими та обґрунтованими; в них викладено чітко і зрозуміло, всі обставини справи, які стосуються предмету розгляду клопотання засудженого із посиланням на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 20.02.2014р. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014р., в яких зазначено вид і строки призначеного та зміненого покарання, а також порядок і умови його відбування та зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку обраного запобіжного заходу. Зокрема, вказано у вироку суду про початок строку відбування покарання та про залік строку досудового тримання під вартою з 17.02.2011р. відповідно до ч.4 ст.374 КПК України.

Що стосується інших питань ОСОБА_4 стосовно трактування термінологій, а саме: «відбування покарання», «зарахування тримання під вартою», тощо, на які посилається засуджений, як для нього незрозумілих, то ці питання не можуть бути предметом роз`яснення судового рішення в розумінні положень ст.380 КПК України, оскільки не стосуються суті постановленої судом ухвали від 08.11.2016р., яка засудженим не оскаржувалась і набрала законної сили.

Виходячи з наведеного, оскільки зазначена ухвала суду є повною, належно мотивованою і достатньо зрозумілою, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали суду в порядку ст.380 КПК України.

Керуючись ст. 380 КПК України, -
УХВАЛИВ :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 08.11.2016р. по кримінальній справі № 2024/1-1062/11 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1