Провадження №1-кп/761/1218/2017
В И Р О К
іменем України
06 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001246 від 16 листопада 2015 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козилівка, Корюківського району, Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обіймаючи посаду стрільця 3 відділення 4 стрілецького взводу 16 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), у військовому званні солдата, 24.10.2015 року о 09 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути на службу та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, після лікування не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 17.03.2017, о 21:20, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Київського гарнізону (01014, м. Київ, Печерський район, вул.Петра Болбочана, 8а) і заявив про себе.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення за ч. 4 ст. 407 КК України відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст.407 КК України, винуватим у обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся, детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що є добровольцем, проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні солдат, після проходження лікування 24.10.2015 року о 09 год. 00 хв. не повернувся до військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_4 . Мотивом таких його дій було те, що він хотів проходити службу в зоні АТО, про що неодноразово писав рапорти, які залишались без відповідної реакції. В подальшому він прибув до військової прокуратури Київського гарнізону та заявив про себе, усвідомивши протиправність та помилковість своїх дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні малолітню доньку та матір, що являється інвалідом 3-ої групи, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне врахувати з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.4 ст.407 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

При цьому, беручи до уваги характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , про які детально зазначено вище, а також те, що даний злочин розкрито у зв`язку з його з`явленням із зізнанням та щирим каяттям, враховуючи, що тяжких наслідків в результаті скоєння кримінального правопорушення у даному випадку не настало, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, за умови якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя