Справа №705/802/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року м. Умань Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, дітей або інших осіб на утриманні не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 21.09.2005 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу 510 гривень;
2) 20.06.2006 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.1 ст. 163 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
3) 15.01.2007 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.263, ч.1 ст.309, ст.70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 28.08.2008 звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 8 днів;
4) 17.04.2012 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяці, звільнений 05.06.2015 по відбуттю строку покарання, судимості в установленому законом порядку не зняті і не погашені,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395КК України,
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2015, яка набрала законної сили 29.05.2015, йому встановлено адміністративний нагляд терміном 1 рік з такими обмеженнями: заборона перебування в місцях розпиття спиртних напоїв, кафе, барах, ресторанах та інших розважальних закладах, де продають спиртні напої на розлив; заборона виходу з будинку за місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня; заборона виїзду за межі міста, району в особистих справах; явка на реєстрацію до органів внутрішніх справ чотири рази на місяць, і будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення встановлених правил, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не з`явився на реєстрацію до органів внутрішніх справ 29.06.2015, 03.07.2015, 04.07.2015, 05.07.2015 та з 03.07.2015 по 14.07.2015 самовільно залишив місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виїхавши за межі міста в особистих справах і не повідомивши про це працівників міліції, які здійснювали адміністративний нагляд.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, а саме: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
З урахуванням визнання обвинуваченим повністю своєї винуватості у вчиненні наведеного вище злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніхто не оспорює часу, місця, способу, мети злочину тощо та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, письмовими доказами кримінального провадження, що містять відомості про законність здійснення досудового розслідування кримінального провадження і про особу обвинуваченого.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав та підтвердив, що вчинив злочин за обставин, наведених у пред`явленому йому обвинуваченні; сказав, що розкаюється у вчиненому, в подальшому буде дотримуватися правомірної поведінки і не вчиняти злочинів, просив не карати його суворо.
Так, ОСОБА_3 в суді показав, що дійсно ухвалою суду йому було встановлено адміністративний нагляд. 05.06.2015 він звільнився зі Старобабанівської ВК-92 і 08.06.2015 прибув за місцем проживання до міліції, де став на облік і йому роз`яснили обмеження по адміністративному нагляду. Але 09.06.2015 отримав пропозицію роботи за межами м. Умані і того ж дня виїхав до іншої населеного пункту. Про свій від`їзд на заробітки і про нове місце свого перебування працівникам міліції не повідомив. До Умані повернувся приблизно через 8 місяців після того.
Допитавши обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини вчинення злочину, які ніхто з учасників судового провадження не оспорює, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище діяння доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо самовільного залишення місця проживання в період застосування до нього адміністративного нагляду із забороною виїзду за межі міста, району в особистих справах та встановленням явки на реєстрацію до органів внутрішніх справ чотири рази на місяць правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ст.395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, неодружений, утриманців не має, раніше судимий; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в суді не встановлено.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ст.395 КК України у виді арешту на мінімальний строк. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Під час судового провадження запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Прокурор клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу суду не подавала.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, передбачені ст. 124 КПК України, відсутні.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1