Провадження № 1-кс/756/1870/16
У Х В А Л А
Іменем України
30.11.2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0009289, яке увійшло в об`єднане кримінальне провадження №0000015,

у с т а н о в и в:
10 листопада 2016 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0009289. При цьому, як убачається зі змісту скарги, у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП України у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000015. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 31.10.2016 року та 01.11.2016 року отримали не рекомендованого листа з постановою про закриття кримінального провадження від 13.09.2016 року. З вказаною постановою вони не згодні та вважають її передчасною та незаконною, оскільки слідчим не в повному обсязі проведено розслідування, порушено порядок збирання доказів та проведення їх правової оцінки, здійснено безліч порушень проведення досудового розслідування.

Прокурор у судове засідання на неодноразові виклики не прибув, з Київської місцевої прокуратури № 5 надійшов лист, в якому зазначено, що чинний КПК України не передбачає обов`язкової участі прокурора в судовому засіданні при розгляді питань щодо оскарження рішень (дій, бездіяльності) слідчого.

Слідчий в судове засідання на неодноразові виклики не прибув, неодноразові повідомлення СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві про дату судового засідання та зобов`язання надати матеріали кримінального провадження № 0000015, а також ухвалу для розгляду скарги було проігноровано.

За таких обставин слідчим суддею прийнято рішення про розгляд скарги за наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Так, на досудовому провадженні, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 13.09.2016 року в ході досудового розслідування кваліфікуючих ознак за ч. 1 ст. 382 КК України не встановлено, а тому відсутня подія кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що слідчий та прокурор на неодноразові виклики у судове засідання не прибули, матеріали кримінального провадження за вимогою суду не надано, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги, оскільки органом досудового розслідування не спростовані доводи заявників щодо формального вирішення питання при закритті провадження у справі за відсутності події злочину

Тобто слідчим передчасно закрито кримінальне провадження без всебічного, повного та неупередженого з`ясування всіх обставин.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000015 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 218, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0009289, яке увійшло в об`єднане кримінальне провадження №0000015 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000015 від 08.01.2013 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя