19.07.2017
Справа № 642/2105/17-к
Провадження № 1-кп/642/413/17
У Х В А Л А

19 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000690 від 09.03.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Харкова, громадянина України, не одруженого, перебуваю чого у цивільному шлюбі, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останні раз 15.04.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 15 ч.2, 289 ч.2, 185 ч.2 КК України ,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться справа відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 15 ч.2, 289 ч.2, 185 ч.2 КК України .

Ухвалою суду від 26 травня 2017 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 був продовжений на 60 днів, а саме до 24.07.2017 року

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити тримання під вартою обвинуваченого, пославшись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, тоді як захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, зазначивши, що ОСОБА_5 проживає з матір`ю, яка є пенсіонером, перебуває у цивільному шлюбі з громадянкою, яка на даний час вагітна, позитивно характеризується, страждає на гепатит С, потребує лікування. На підтвердження стану здоров`я обвинуваченого захисник надала медичну документацію. Крім того захисник вказала, що по кримінальному провадженню відсутні ризики , передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою.
Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, частина з яких відноситься до категорії тяжких.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не бере до уваги довідкі про стан здоровя обвинуваченого як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а тому суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України. Так, суд не може взяти до уваги лист щодо наявних у ОСОБА_5 захворювань як підставу для зміни запобіжного заходу, враховуючи те, що обвинувачений отримує медичну допомогу в умовах установи виконання покарань. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 , 371-372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань ( № 27 ) » , обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 17.09.2017 року

Строк дії даної ухвали - по 17 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи « Харківська установа виконання покарань ( № 27 ) ».

Суддя - ОСОБА_1