Справа № 675/423/17
Провадження № 1-кп/675/36/2017
У Х В А Л А

"23" серпня 2017 р. м.Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.07.2017 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 03 вересня 2017 року включно.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні. Вказує, що на даний час зберігаються ризики того, що ОСОБА_5 у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків або експертів у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким. Відповідно до санкції ч.2 ст.115 КК України за вчинення вказаного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі найтяжче з покарань, передбачених КК України.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання зміни, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого вирішує головуючий.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.115 КК України, що йому загрожує у разі визнання винуватим у даному кримінальному провадженні, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, а встановлені ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
За таких обставин, суд вважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 21 жовтня 2017 року включно.
Частиною 3 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , спричинив загибель людини, приймаючи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.1-28, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Хмельницькому СІЗО, продовжити на 60 днів, а саме до 21 жовтня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.
Головуючий суддя: ОСОБА_1