справа № 216/2880/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, раніше не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не маючого, маючого статус ветерана війни - учасника бойових дій, військовослужбовеця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаді навідника, у військовому званні солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 року, відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
ОСОБА_4 04.11.2015 року на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 )№18 від 19.01.2016 року (по стройовій частині) став проходити у цій військовій частині на посаді навідника у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від25.03.1992 року з 04.11.2015 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
З 11.05.2017 року ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в Дніпропетровському військовому шпиталі (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), а 16.05.2017 року виписаний із вказаного лікувального закладу та згідно ст.262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, зобов`язаний самостійно повернутися до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ), доповісти безпосередньому командирові про своє прибуття і здати медичні та інші документи.
Тоді ж, ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог не з`явитися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 після виписки 16.05.2017 року із вказаного лікувального закладу у визначений час 17.05.2017 року о 08 год. 00хв. до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
01.06.2017 року біля 15 год. 00хв., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) на посаді навідника у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, після виписки 16.05.2017 року з Дніпропетровського військового шпиталю (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) у визначений час 17.05.2017 року о 08 год. 00 хв. до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 01.06.2017 року біля 15год. 00хв., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що 17.05.2017 року, після виписки з військового шпиталю, не з`явився до місця проходження служби військової частини НОМЕР_2 , а поїхав до місця свого проживання у м. Кривому Розі. Проте через 10 діб зрозумівши помилковість свого вчинку з`явися до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе. У вчиненому злочині щиро розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- актом службового розслідування від 24.05.2017 року а.с.4-5;
- рапортом чергового фельдшера медичної роти ОСОБА_5 від 13.05.2017 року а.с.7;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2016 року № 18, відповідно до якого солдат ОСОБА_4 з 19.01.2016 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 а.с.26;
- контрактом про проходження військової служби у Збройних Силах України із ОСОБА_4 від 04.11.2015 року - а.с.31-32;
- військовим квитком ОСОБА_4 а.с.78.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, і вважає необхідним для виправлення обвинуваченого призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді адміністративного аршету.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 407 ч.4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 1 (один) місяць арешту.
Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 .
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після чого відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів: засудженим з дня вручення копії вироку, іншими учасникам процесу з дня проголошення вироку.
СУДДЯ: