Справа № 136/806/13-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Погребищенського районного суду кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

Встановив:
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , клопотання про визнання доказів наданих прокурором у підтвердження вини обвинуваченого недопустимими, мотивуючи його тим, що докази, які містяться в протоколах допиту свідків, наданих останніми в ході допиту під час досудового слідства у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 не можуть бути визнані допустимими, оскільки норми КПК України 2012 року, за правилами якого здійснюється судовий розгляд даної кримінальної справи, виключають можливість використання у якості процесуального джерела доказів протоколи допиту, а у якості доказів відомості, які містяться у відповідних протоколах, що були отримані згідно КПК 1960 року. Крім того, не можуть бути визнані допустимими також докази, які були надані в ході судового розгляду працівниками правоохоронного органу, які отримали певні відомості, що мають відношення до даної кримінальної справи під час виконання своїх службових обов`язків.

Прокурор, потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечили вважаючи його передчасним.

З`ясувавши позицію сторін, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення

Ч.1ст. 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Таким чином, суд, враховуючи стадію судового розгляду, вважає, що заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду пред`явленого обвинуваченим обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість саме на даній стадії судового розгляду.

Окрім того, оглянувши матеріали кримінального провадження суд встановив, що зазначені вище протоколи допиту свідків буди долучені до матеріалів кримінального провадження ще під час його розгляду попереднім складом суду, який їх недопустимими не визнавав.

На підставі наведено, керуючись ст. ст. 89, 350, 370-372 КПК України, суд

Постановив:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя