Справа №601/721/15-к
Провадження № 1-кп/601/10/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000078 від 09.02.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення в тому, що він будучи відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та у звязку з проведенням часткової мобілізації згідно з Указом Президента від 14.01.2015 року № 14/2015 «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» військовозобовязаним, старшим солдатом запасу Збройних Сил України, визнаний 02.02.2015 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 придатним з обмеженнями до проходження військової служби, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України № 15 від 14 січня 2015 року Про часткову мобілізацію, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, немаючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, отримавши 06 лютого 2015 року близько 17 год. повістку про обовязок його явки на 07 лютого 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини для проходження військової служби на вказаний день не зявився до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не відправився до команди № НОМЕР_1 , що перебувала в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .
Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, 10 березня 2015 року приблизно о 14 год., перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 в службовому кабінеті військового комісара, отримавши наказ військового комісара ОСОБА_6 зявитися на 10 год. 00 хв. 11 березня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшої відправки до військової частини для проходження військової служби, відмовився отримувати повістку, вийшов із приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та не зявився до ІНФОРМАЦІЯ_3 11 березня 2015 року, не відправився до команди № НОМЕР_3 , що перебувала в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 , чим допустив ухилення від призову на військову службу за мобілізацією.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що у звязку з Указом Президента «Про мобілізацію» він в лютому 2015 року зявився до військомату, де перебував на обліку, як військовозобов"язаний у запасі. Для визначення придатності до військової служби пройшов медичне обстеження, яке проводилось поверхнево, лікарями не досліджувалась його історія хвороби. 02 лютого 2015 року за рішенням військово-лікарської комісії за станом здоровя його визнано обмежено придатним до військової служби. Не погоджуючись з тим, що по зору він є придатним до призову за мобілізацією, повідомив про це військового комісара ОСОБА_6 та лікара офтальмолога ОСОБА_7 .. З дозволу військового комісара був повторно оглянутий ОСОБА_7 та остання видала йому направлення на обстеження до окуліста в обласну лікарню, однак дане направлення не погодив військовий комісар та 06 лютого 2015 року в кабінеті військового комісара йому вручили повістку на 07 лютого 2015 року. У повістці не було вказано години на яку він викликався. Не погодившись з висновком ВЛК він написав заяву на імя прокурора і зранку 07 лютого 2015 року з родичами заніс заяву у військомат та прокурору. 09 лютого поїхав у Тернопіль в обласну лікарню, де обстежувався до 16 лютого. Після обстеження з дядьком ОСОБА_8 приніс у військомат медичні документи, але черговий не пропустив його до військового комісара. 17 лютого 2015 року йому повідомив слідчий про те, що відносно нього відкрито кримінальне провадження. Медичні документи він відправив у військомат заказним листом. 09 березня 2015 року до нього подзвонив хтось із військомату і повідомив про те, що для узгодження медичних даних йому слід прийти у військомат 10 березня 2015 року. Він не ховався, прийшов у військомат, його провели у кабінет війського комісара ОСОБА_6 , який повідомив що викликав для вручення повістки. При цьому у кабінеті були якісь люди. Він повідомив, що хоче адвоката, бо ведеться слідство. ОСОБА_6 дозволив вийти. Він поспілкувався з юристами, які повідомили, що вже є кримінальне провадження, а тому нема необхідності отримувати повістку. Також він здійснював догляд за бабцею, у якої крім нього нікого не було і мав право на відстрочку, про що також неодноразово повідомляв військового комісара. Від призову не ухилявся, не був згідний з висновком ЛВК, оскільки не був встановлений стан його здоровя, мав право на відстрочку у зв`язку з доглядом похилої особи, а тому працівники військомату не вправі були призивати його по мобілізації у Збройні Сили України.
Належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_3 , які підтверджують його причетність до кримінального правопорушення, орган досудового розслідування зазначає: картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 , акт про факт відмови від отримання повістки від 10.03.2015 р., облікову картку ОСОБА_3 , повістки про виклик у військомат від 06.02.2015 року та від 10.03.2015 року, поіменні списки військовозобов`язаних, які призвані з оголошенням мобілізації, висновок експерта від 09.11.2016 року, лазерний диск з відеозаписом про вручення повістки, покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ..
Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України при судовому розгляді кримінального провадження не знайшла свого підтвердження.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що йому, як військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 відомо про те, що ОСОБА_3 перебував на обліку у ввіреному йому військовому комісаріаті як військовозобов`язаний. У зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призову на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 пройшов військово-лікарську комісію, згідно акту якої його визнано обмежено придатним до несення військової служби та 06 лютого 2015 року отримав бойову повістку. ОСОБА_3 ознайомлено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від призову за мобілізацією, однак 07 лютого 2015 року він не зявився у військовий комісаріат для відправлення у військову частину. 10.03.2015 року ним особисто було доведено до відому обвинувачему наказ про повторну явку 11 березня 2015 року у військовий комісаріат для відправлення у військову частину та про отримання повістки, однак останній від її отримання відмовився, попросив пятнадцять хвилин для консультації з адвокатом, але у військомат для отримання повістки не зявився та не з`явився 11 березня 2015 року у військовий комісаріат для відправлення у військову частину. Причини неприбуття не повідомив. Ще до вручення повістки 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 повідомив що незгідний з висновком ВЛК, надав документ приватної офтальмологічної клініки про те, що у нього проблеми із зором, він запросив окуліста щоб зясувати стан здоровя ОСОБА_3 .. Окуліст ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_3 може проходити військову службу. ОСОБА_3 міг оскаржити висновок районної ВЛК до Тернопільської обласної ВЛК до 07 лютого 2015 року, про що був ним повідомлений. Направлення окуліст дала без його підпису і на той час вже був висновок районної ВЛК про придатність ОСОБА_3 до військової служби, а тому не було підстав направляти його на обстеження у обласну ВЛК. У березні ОСОБА_3 предявляв довідку із райсоцзабезу про те, що він здійснює догляд за особою похилого віку, але дана довідка не дає права на відстрочку, а тому йому була вручена повістка.
Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснив, що він працює військовослужбовцем у Кременецько-Шумському ОРВК, у лютому 2015 року виписував та вручав повістку ОСОБА_3 , однак обвинувачений не зявився у військовий комісаріат для відправлення у військову частину. До ОСОБА_3 телефонували на його мобільний телефон, однак він був поза зоною досяжності. 24 лютого 2015 року із райсоцзабезу була отримана довідка про те, що ОСОБА_3 здійснює догляд за особою похилого віку.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що у лютому 2015 року він був призначений старшим команди і ОСОБА_3 не зявився для відправки до військової частини для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він працює в мобілізаційному відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 та від ОСОБА_23 у лютому 2015 року отримав довідку по те, що ОСОБА_3 здійснює догляд за особою похилого віку.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм відділення забезпечення у Кременецько-Шумському ОРВК. На початку березня 2015 року він разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 був присутнім в кабінеті військового комісара коли останній вручав повістку ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 відмовився отримати повістку, попросив пятнадцять хвилин для консультації з адвокатом, але у військомат для отримання повістки не зявився.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_13 .. Крім цього свідок повідомив, що у його присутності документ про те, що ОСОБА_3 відмовився від отримання повістки не складався. Пізніше у кабінеті юриста підписував акт про відмову ОСОБА_3 отримати повістку.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в судовому засіданні дали покази аналогічні показам свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 .. Свідок ОСОБА_16 крім того зазначив, що він особисто скдадав акт про відмову ОСОБА_3 від отримання повістки 10 лютого 2015 року. Акт ним складався вкінці робочого дня, однак акт присутніми підписувався наступного дня, бо не всі вже були на роботі.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений є племінником його дружини та у нього давно є проблеми з зором. В дитинстві він отримав травму ока, зір постійно падав. 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 повідомив йому про те, що ВЛК визнала його придатним до військової служби. Він разом із обвинуваченим, своєю дружиною ОСОБА_24 та ОСОБА_25 прийшли до військового комісара та повідомили про те, що незгідні з висновком ВЛК. На висновку ВЛК не було підпису голови ВЛК. Комісар викликав лікаря-окуліста ОСОБА_7 , яка запропонувала дообстежити ОСОБА_3 .. Після цього лікар дала направлення на обстеження в обласну лікарню. ОСОБА_3 був тиждень у Тернополі. Був висновок лікарів про те, що у нього погіршився зір, однак військовий комісар не взяв ці документи. Крім цього, ОСОБА_3 постійно доглядав свою вісімдесятирічну бабу і мав право на відстрочку.
Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні дала пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 ..
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що 06 лютого 2015 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 був у військоматі і ОСОБА_8 звернув увагу військовому комісару на те, що на висновку ВЛК відсутній підпис голови ВЛК ОСОБА_18 .. Фещенко сказав, що тут він воєнком і як скаже так і буде і на емоціях випровадив їх із кабінету.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що він працює начальником соцзахисту Кременецької РДА та згідно даних управління ОСОБА_3 з 18 лютого 2015 року по 31 жовтня 2015 року перебував на обліку як одержувач компенсації за особою вісімдесятирічного віку ОСОБА_26 та був її єдиним доглядальником. У середині березня 2015 року по телефону звертався військовий комісар Кременецько-Шумського ОРВК з питанням чи стоїть ОСОБА_3 на обліку на що було повідомлено, що останній доглядає бабцю вісімдесяти років. На запит військомату були надані відповідні списки.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні ствердила, що їй, як голові ВЛК Кременецько-Шумського ОРВК відомо, що під час проходження ОСОБА_3 обстеження у військово-лікарській комісії вона перебувала у відрядженні на курсах підвищення кваліфікації і акт підписував ОСОБА_20 , який працює заступником головного лікаря по лікуванні і на час її перебування на курсах виконував обовязки голови ВЛК.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона працює медсестрою у Кременецькій лікарні. 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 . ВЛК був визнаний обмежено придатним до військової служби, про що є відповідний запис у книзі протоколів ВЛК. 06 лютого 2015 року ОСОБА_3 прийшов до неї в кабінет № 11, який знаходиться в Кременецько-Шумському ОРВК, щоб вона завірила йому направлення на додаткове дообстеження в Тернопільській обласній лікарні, однак вказане направлення було зареєстроване лікарем окулістом від 06.02.2015 року, а рішення згідно картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 та рішення про стан його здоровя був винесений 02.02.2015 року з висновком придатний з обмеженням, а тому відмовила в завіренні направлення окуліста.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона входить до складу військово-лікарської комісії Кременецько-Шумського ОРВК. Їй як лікарю-окулісту стало відомо, що ОСОБА_3 хворіє близорукістю, має послаблений зір, користується окулярами. ОСОБА_3 приніс заключення з Тернопільської приватної клініки Медікус, зміни по зору були суттєві і з метою виключення діагнозу виписала направлення в Тернопільську обласну клінічну лікарню на додаткове обстеження. Направлення з комісаром не погоджувала, бо думала, що рішення ще не прийнято, за що в подальшому була притягнута до дисциплінарної відповідальності.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником головного лікаря по лікуванні і на час перебування ОСОБА_18 на курсах виконував обовязки голови ВЛК. Підписував картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 та довідку військово-лікарської комісії.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він працював в 2015 році заступником комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 і йому відомо, що за результатами медичного обстеження районної ВЛК ОСОБА_3 був визнаний обмежено придатним до військової служби районною ВЛК.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_21 ..
Згідно досліджених письмових доказів встановлено:
Відповідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременець, 14.11.2007 року був призваний на строкову військову службу, в період з 16.11.2007 року по 16.10.2008 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України 01 грудня 2007 року прийняв військову присягу у військовій частині НОМЕР_6 . Має військове звання старший солдат. 16 жовтня 2008 року на підставі Указу Президента України від 24.10.2007 року № 1003 ОСОБА_3 звільнений у запас з військово-обліковою спеціальністю старший тесляр ВОС 9398261. З 20.10.2008 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобовязаний.
Як вбачається з картки обстеження та медичного огляду від 02.02.2015р., довідки ВЛК № 2/169 від 02.02.2015р. ОСОБА_3 за результатами медичного обстеження ВЛК був визнаний обмежено придатним до військової служби на підставі ст. 30-2, графи 2 Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог таблиці б додатків 12,3. Наказу МОЗ України від 14.08.2008 р. № 402.
З висновку лікаря офтальмолога від 02.02.2015 року ОСОБА_3 придатний до військової служби з обмеженнями. Графа Придатний за графами ТДВ А не заповнена. Підпис, прізвище, ініціали, печатка військового комісаріату відсутні.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 прокурору Кременецького району, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.02.2015 року вбачається, що він відмовляється від призову за мобілізацією за станом здоровя. Згідно резолюції військового комісара на вказаній заяві: «Кондратюку зібрати матеріали, оформити справу та передати документи в органи МВС».
Відповідно до розписки від 06.02.2015 року ОСОБА_3 о 17 год. 06.02.2015 року отримав повістку та зобов`язався з`явитися 07 лютого 2015 року у Кременецько-Шумський ОРВК Тернопільської області та його було ознайомлено із змістом статті 336 КК України.

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані з оголошенням мобілізації і відправлені Кременецько-Шумським ОРВК у команду № В6054 від 07.02.2015 року ОСОБА_3 направлявся у розпорядження командира А 0339. Пункт призначення ППЗ в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився.

Відповідно до акту від 10.03.2015 року, складеного представником ІНФОРМАЦІЯ_3 головним спеціалістом мобілізаційного відділення ОСОБА_16 , військовозобов`язаний ОСОБА_3 10 березня 2015 року в присутності головного спеціаліста відділення забезпечення Кременецько - Шумського ОРВК ОСОБА_14 , молодшого спеціаліста служби захисту ІНФОРМАЦІЯ_3 сержанта ОСОБА_15 , водія групи забезпечення Кременецько-Шумського ОРВК ОСОБА_27 в кабінеті військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився отримувати повістку на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 березня 2015 року на 10 год. для відправки його у військову частину для проходження військової служби у Збройних силах України за мобілізацією.

Відповідно до розписки на ім`я ОСОБА_3 повістка про явку ОСОБА_3 на 10 год. 11 березня 2015 року до Кременецько-Шумського ОРВК обвинуваченому не вручена.

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані з оголошенням мобілізації і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_6 у команду № В 4264 від 11.03.2015 року ОСОБА_3 направлявся у розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_3 .

Відповідно до акту дослідження стану здоров`я комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» від 16.02.2015 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному обстеженні в КЗ ТОР «ТУЛ» з 09 лютого 2015 року по 16 лютого 2015 року. Діагноз: центральна дегенерація сітківки правого ока, міопія середнього ступеня обох очей.

Відповідно до рішень управління соціального захисту населення Кременецької РДА від 19.02.2015 року, від 10.11.2015 року ОСОБА_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 832 «Про підвищення розміру державної допомоги окремим категоріям громадян» перебував на обліку в управлінні, як одержувач компенсаційної виплати по догляду за престарілою особою ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Компенсаційна виплата була призначена з 18.02.2015 року по 31.10.2015 року. З 01.11.2015 року виплату компенсації припинено у зв`язку із смертю престарілої особи ОСОБА_28 ..

Відповідно до направлення №9 від 06.02.2015 року лікар член РПК направив призовника ОСОБА_3 до окуліста КЗ ТОЛ «ТУЛ» для обстеження. З`явитись в лікувальний заклад 09 лютого 2015 року.

Відповідно до консультативного заключення ПП «Любанок» «Поліклініка Медікус» від 05.02.2015 року ОСОБА_3 рекомендовано нагляд офтольмонолога за місцем проживання, курси відновно-періодичного лікування 2-4 рази на рік, зоровий режим, окулярна чи контактна корекція зору, курси лікування та контроль в динаміці.

Відповідно до листа головного лікаря Кременецької РКЛ за № 449 від 06.04.2015 року лікар-невропатолог ОСОБА_18 в 2015 році перебувала на курсах підвищення кваліфікації з 02 лютого по 31 березня 2015 року.
Відповідно до висновку експерта № 1.1-355/16 від 09.11.2016 року підпис від імені ОСОБА_18 в рядку «Голова ВЛК» в картці обстеження та медичного огляду від 02.02.2015 року, в довідці військово-лікарської комісії від 02.02.2015 року виконаний ОСОБА_20 . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Дія цього Закону розповсюджується і на виконання військового обов`язку в особливий період і здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. На виконання вимог цього Закону, а саме відповідно до ч. 10 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800 було затверджено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», відповідно до якого:
1.1. Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
3.2. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
3.4. Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводяться ЕКГ та вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор.
3.5. До початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.
Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
З пояснень в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 виливає, що медичний огляд 02.02.2015 р. у лікарні було проведено поверхово, не проводилися необхідні медичні обстеження та дослідження. Однак органи досудового слідства не звернули уваги на ці обставини, не дослідили та не проаналізували їх та не дали їм ніякої належної оцінки.
Так, у картці обстеження та медичного огляду військовозобов`заного, яку надала суду сторона обвинувачення взагалі не вказані відомості про підвищену чутливість (не перенесення) до хімічних речовин, медикаментів, продуктів харчування, дані про перебування на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань, результати біохімічного аналізу крові, серологічного аналізу крові.
Відсутні також будь-які відомості про те, що до початку огляду військовим комісаріатом ВЛК для вивчення були надані дані із протитуберкульозного, наркологічного закладу (а в разі перебування на обліку у вказаних диспансерах, закладах - витяг з історії хвороби), дані з органів соціального забезпечення про наявність інвалідності.
Картка обстеження та медичного огляду підписана головою ВЛК ОСОБА_18 .. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_18 картки не підписувала, оскільки перебувала у відрядженні, а картку підписав заступник головного лікаря по лікуванні ОСОБА_20 .. Однак стороною обвинувачення в судовому засіданні не підтверджено належними та допустими доказами те, що ОСОБА_20 на час відрядження ОСОБА_18 виконував обов`язки голови ВЛК.
На думку суду, проведення медичного обстеження ОСОБА_3 не відповідало вимогам Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а тому висновок ВЛК про стан здоров`я та про його придатність до військової служби не ґрунтувався на об`єктивних даних.
Отримавши таку хибну картку медичного обстеження, яка не відповідала вимогам Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 військовий комісар повинен був призначити повторну ВЛК для ретельної перевірки стану здоров`я ОСОБА_3 та не мав права видавати йому бойову повістку.
Таким чином, посадові особи ВЛК та РВК не встановили у визначений законом спосіб чи придатний ОСОБА_3 до проходження військової служби в особливий період та намагались вручити йому «бойову» повістку. Поза увагою як військового комісара, ВЛК, обвинувачення залищились ті обставини, що не був дотриманий встановлений наказом Міністра оборони України порядок перевірки стану здоров`я військовозобов`язаного.
Також обвинувачення не містить жодної правової позиції щодо наявності у ОСОБА_3 прямого умислу на ухилення від призову за мобілізацією, з урахуванням його прибуття 06.02.2015 року, 10.03.2015 року до Кременецько-Шумського ОРВК.
Лазерний диск з відеозаписом, який представлено обвинуваченням, не може бути належним та допустим доказом, оскільки у ньому відсутній звук.
Крім того, стороною обвинувачення в судовому засіданні змінено обвинувачення та пред`явлено обвинувачення ОСОБА_3 в тому, що він 07 лютого 2015 року ухилився від призову за мобілізацією, однак підозра ОСОБА_3 була пред`явлена органами досудового слідства лише по ухиленню від призову за мобілізацією 11 березня 2015 року.
Обвинуваченням не спростовано в судовому засідання показання ОСОБА_3 про те, що він мав право на відстрочку у зв`язку із здійсненням догляду за особою похилого віку.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3)…;
4) обставини … які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, на потерпілого. Вказані вимоги закону ні органом досудового розслідування, ні прокурором, належним чином не виконані.
Стаття 62 Конституції України та ст. 17 КПК України передбачають, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно пунктів 18 та 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винуватість чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.
Порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі Тельфнер проти Австрії (2001 р.), оскільки встановив, що національні суди визнали заявника винним, спираючись на досить слабкі докази та припущення про його причетність до вчинення злочину; в справах: Грабчук проти України (2005 р.) та Шагін проти України (2010 р.) встановлено порушення національними судами України презумпції невинуватості.
Оскільки стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а тому відповідно п.1 ч.1 ст. 373 КПК України суд вважає, що він підлягає виправдуванню.

Речові докази: лазерний диск з відеозаписом слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та кримінальне провадження щодо нього закрити.
Речові докази: лазерний диск з відеозаписом слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Копія вироку негайно, після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: