Справа № 353/988/16-к
Провадження № 1-кп/353/8/17
В И Р О К
21 березня 2017 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 самовільно залишив своє місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
08.07.2016 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, яка вступила в закону силу 17.07.2016 року, ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборонено вихід з будинку за місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; заборонено відвідування кафе, барів, ресторанів; заборонено виїзд за межі адміністративного району без дозволу органів Національної поліції; зобов`язано з`являтись для реєстрації до органів Національної поліції за місцем проживання 2 рази на місяць.
04.08.2016 року ОСОБА_4 , звільнившись з місць позбавлення волі, прибув до Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області у визначений ухвалою суду строк та став на облік як особа, відносно якої встановлений адміністративний нагляд.
В подальшому, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений 04.08.2016 року під розписку із вище зазначеною ухвалою суду та обмеженнями встановленими відносно нього, не бажаючи ставати на шлях виправлення та перевиховання, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 05.08.2016 року самовільно залишив своє місце проживання, що в АДРЕСА_1 та виїхав за межі Тлумацького району (в м. Івано-Франківськ), не повідомивши про це Тлумацьке ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області і до 16.11.2016 року місце його перебування було невідоме.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ст. 395 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що дійсно він, знаючи про те, що йому встановлено адміністративний нагляд та заборонено без дозволу органів національної поліції виїжджати за межі Тлумацького району, з метою ухилення від виконання обов`язків встановлених ухвалою Коломийського міськрайонного суду, виїхав до м. Івано-Франківська, не повідомивши про це працівників поліції. Також зазначив, що про своє місце проживання в м. Івано-Франківську працівників поліції не повідомляв, оскільки проживав в м. Івано-Франківську з дівчиною, яка уже на той час була вагітною. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ст. 395 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
З врахуванням вище викладеного, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує те, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, обвинувачений характеризується по місцю проживання позитивно, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на обліку наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, офіційно не працює, перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , яка перебуває у стані вагітності.
Тому, виходячи з принципу, що покарання повинно бути призначене необхідне і достатнє для виправлення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ст. 395 КК України в виді арешту.
Суд вважає, що зазначене покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2017 року, який вступив законну силу 13.02.2017 року, ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт.

З вище зазначеного вироку встановлено, що кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, обвинувачений вчинив до постановлення вироку Богородчанським районним судом Івано-Франківської області від 13.01. 2017 року.

Згідно довідки Тлумацького районного сектору з питань пробації західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 21.03.2017 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку з 01.03.2017 року щодо виконання вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2017 року, проте до відбування призначеного судом покарання не приступив та не відпрацював жодної години громадських робіт.

За таких обставин обвинуваченому на підставі ч.4 ст.70 КК України слід визначити покарання за кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, за сукупністю злочинів, повністю зарахувавши невідбуте покарання за попереднім вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2017 року, при цьому застосувавши правила ст. 72 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України. суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) місяці арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2017 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) місяці арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Головуюча ОСОБА_1