печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ТОВ «АСКОЛЛІ» ( ) в особі адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Асколлі» () звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2017 у справі № 757/24583/17-к за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001917 від 25.07.2016, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Асколлі» (), № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), із забороною розпоряджатися грошовими коштами.
Проте, за твердженням заявника, ТОВ «Асколлі» здійснює реальну господарську діяльність, матеріали кримінального провадження не вказують на ймовірну причетність товариства до вчинення злочинів за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин, жодній посадовій особі ТОВ «Асколлі» про підозру не оголошено, ТОВ «Асколлі» не мало жодних господарських правовідносин з підприємствами, які фігурують у справі, грошові кошти на рахунку товариства в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851 є його активами та не відповідають критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України. Зазначене у своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що необхідність в арешті грошових коштів на теперішній час не відпала, про що зокрема свідчать матеріали СБ України, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до них документи, додатково подані матеріали, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що п`ятим відділом з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001917 від 25.07.2016, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2017 у справі № 757/24583/17-к накладено арешт на грошові кошти на рахунку ТОВ «Асколлі» (), № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), із забороною розпоряджатися грошовими коштами.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
За своїм змістом клопотання ТОВ «Асколлі» є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2017, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2017 вбачається, що арешт на грошові кошти на рахунку ТОВ «Асколлі» (), № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) накладено з тих підстав, що вони відповідають критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, а метою накладення арешту слугувала необхідність збереження речових доказів.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2017 та надало слідчому судді підстави вважати, що необхідність накладення арешту на грошові кошти на теперішній час відпала. Постанова органу досудового розслідування про визнання арештованого майна речовим доказом у встановленому законом порядку не скасована, а інші обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з усіма зібраними у справі доказами.
Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, керуючись ст. ст. 22, 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ТОВ «АСКОЛЛІ» ( ) в особі адвоката ОСОБА_3 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1