Справа № 573/1129/17
Номер провадження 1-кп/573/117/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Суми, зі спеціальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 08 вересня 2015 року Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, судимість не знята і не погашена,

- за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У точно невстановлений день в середині червня 2016 року близько 21 год. ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна проник в літню кухню дачного домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав наступне майно:

-пічну плиту на дві конфорки вартістю 225 грн.;

-дверцята топочні пічні вартістю 110 грн.;

-колісники пічні в наборі загальною вартістю 60 грн.;

-сотейник алюмінієвий ємкістю 2,5 л вартістю 50 грн.;

-алюмінієвий чавун ємкістю 3 л вартістю 80 грн.;

-алюмінієвий чавун ємкістю 3 л вартістю 60 грн.;

-емальовану каструлю ємкістю 5 л вартістю 85 грн.;

-емальовану каструлю (казанок) ємкістю 3 л вартістю 135 грн.;

-емальований черпак ємкістю 2,5 л вартістю 40 грн.;

-електроплитку «AURORA AU 486» вартістю 225 грн.;

-алюмінієву сковороду вартістю 20 грн.;

-металевий лом діаметром 20 мм вартістю 70 грн.;

-металевий лом діаметром 30 мм вартістю 90 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився у своїх корисливих цілях.

Сума завданих майнових збитків потерпілому ОСОБА_5 становить 1250 грн.

Крім того, ОСОБА_4 19 травня 2017 року близько 12 години, перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 та скориставшись відсутністю господаря, який вийшов з будинку, таємно викрав грошові кошти в сумі 1300 грн.

З викраденими грошима ОСОБА_4 покинув домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 .

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся і дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема показав, що в середині червня 2016 року, точної дати не пам`ятає, близько 21 год. проходив повз дачний будинок по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 . Побачив, що в будинку не горить світло і зрозумів, що господаря немає вдома, тому вирішив викрасти з цього господарства металеві предмети. Через дерев`яний паркан переліз у двір, розбив скло у вікні літньої кухні та проник через вікно всередину, звідки таємно викрав пічну плиту, колісники, топочні дверцята, різний алюмінієвий та емальований посуд, електроплитку, 2 металеві ломи. Все викрадене продав наступного дня.

Крім того, 19 травня 2017 близько 12 години перебував в гостях у ОСОБА_7 разом із своєю сестрою, з якими спільно вживали горілку. Коли господар з сестрою вийшли з будинку в двір покурити, у нього виник умисел на викрадення грошей потерпілого, оскільки він знав, що вони лежать під матрацом на ліжку. Викрав гроші в сумі 1300 грн. та пішов з господарства. Кошти витратив на свої потреби.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно з проникненням в інше приміщення;

-таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, оскільки він добровільно повідомив правоохоронним органам про вчинений ним злочин; щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини та попросив вибачення у потерпілих; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; відсутність тяжких наслідків, оскільки вартість викраденого майна не становить великий або особливо великий розмір.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Також при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 має непогашену судимість за умисний тяжкий злочин, даний злочин вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком від 08 вересня 2015 року.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для ОСОБА_4 буде покарання у виді позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого заявлено позов про відшкодування 1025 грн. майнової шкоди, завданої незаконним викраденням його майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми злочинними діями завдав потерпілому майнової шкоди на суму 1025 грн., яка полягає у вартості викраденого та неповернутого майна.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне позов ОСОБА_5 задовольнити та стягнути з обвинуваченого на його користь 1025 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 263 грн. 88 коп. за залучення експерта.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази пічну плиту на дві конфорки, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , необхідно залишити останньому як власнику; одне алюмінієве відро, одне пластмасове відро, чоловічі кросівки чорного кольору, що передані на зберігання ОСОБА_4 , необхідно залишити останньому як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на с трок 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08 вересня 2015 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1025 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 263 грн. 88 коп. в доход держави.

Речові докази - пічну плиту на дві конфорки, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику; одне алюмінієве відро, одне пластмасове відро, чоловічі кросівки чорного кольору, що передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя