солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження

прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого детектива заступника керівника першого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погодженого прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0000010 від 11.12.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, працює на посаді генерального директора державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 підозрюється в участі у злочинній організації та у злочинах, вчинюваних такою організацією, заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому особливо великому розмірі злочинною організацією за наступних обставин.

Так, в клопотанні зазначено, що Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000010 від 11.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2014 по 2016 роки злочинною організацією у складі службових осіб ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ДП «СхідГЗК») ОСОБА_7 і ОСОБА_10 та інших осіб, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і громадян Австрії В. Ейбергера та ОСОБА_15 , було вчинено заволодіння коштів ДП «СхідГЗК» в розмірі 17,28 млн. дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 462,95 млн. грн., шляхом неправомірного укладення та подальшого виконання контракту купівлі-продажу уранового концентрату для ДП «СхідГЗК» №70/13 через австрійську компанію-посередника ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» (далі компанія STEUERMANN)

Так, в клопотанні зазначено, що в грудні 2013 року ДП «СхідГЗК» оголосило про намір придбати протягом 2014-2018 років 3000 т. уранового оксидного концентрату (далі УОК). У цьому ж місяці було проведено конкурс з відбору постачальників УОК, переможцем конкурсу було визнано австрійську компанію STEUERMANN (реєстраційний номер FN 189399 d)

Сторона обвинувачення переконана, що всупереч ст. 75 Господарського кодексу України СхідГЗК не отримало згоду Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на здійснення такої закупівлі, однак повинно було отримати. Крім того, оцінку пропозицій учасників конкурсу було здійснено з порушенням, вважає детектив, умов конкурсу, а саме було оцінено запропоновані учасниками ціни поставки УОК лише на 2014 рік, і не було оцінено запропоновані учасниками ціни поставки УОК на 2015-2018 роки.

Незважаючи на це 28.01.2014 генеральний директор ДП «СхідГЗК» ОСОБА_7 уклав з компанією STEUERMANN Договір №70/13. Згідно з цим договором компанія STEUERMANN погодилась поставити, а ДП «СхідГЗК» погодилось придбати протягом 2014-2018 років 3000 т. УОК.
За період з дня укладення контракту по 22.06.2016 в ході виконання цього контракту компанія STEUERMANN здійснила поставку для ДП «СхідГЗК» 601 т. уранового концентрату і отримала за це оплату в розмірі 74,74 млн. дол. США.

Оскільки компанія STEUERMANN не є виробником УОК, ніколи не була його постачальником і не має засобів для його перевезення, то 25.07.2014 і пізніше 23.02.2015 STEUERMANN, від імені якого діяв директор цієї компанії Вольфганг Ейбергер, уклала договори №KS-70V/1/14 та №246 з дійсним постачальником УОК казахстанською компанією ТОВ «Степногорский горно-химический комбинат» (далі ТОВ «СГХК»»). Відповідно до цих контрактів ТОВ «СГХК» мало поставити для ДП «СхідГЗК» той же урановий концентрат та на таких же умовах, що STEUERMANN мав поставити для ДП «СхідГЗК» за Договором №70/13. ТОВ «СГХК» здійснило такі поставки у повному обсязі, однак за ціною нижчою, ніж ціна поставки STEUERMANN, на суму 17,28 млн. дол. США, що згідно з курсом Національного банку України становить 462,95 млн. грн.
Таким чином, сторона обвинувачення переконана, що в результаті виконання Договору №70/13, укладеного з грубим порушенням закону, ДП «СхідГЗК» здійснило надмірні витрати протягом 2014-2016 років в сумі 17,28 млн. дол. США.
Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191 КК України, про що йому було 21 квітня 2017 року письмово повідомлено.

24.04.2017 до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було подано детективом за погодженням із прокурором відповідне клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване як наявністю підстав стверджувати, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених злочинів є обґрунтованою, про що свідчить наявність зібраних доказів у справі, так і наявністю ризиків, які унеможливлюють застосування будь-якого іншого запобіжного заходу аніж найсуворішого.

Прокурори САП в судовому засіданні кожний окремо підтримали подане клопотання з підстав, викладених вище, підкреслили, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому правопорушення, перелік яких як зазначений в самому тексті клопотання, так і які безпосередньо долучені до матеріалів справи, а також додатково зауважили щодо ризиків, що на сьогоднішній день жодний інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків в цій справі, саме тримання під вартою вважали виправданим, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, санкція якого передбачає виключно позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, більше того, акцентували увагу на тому, що в разі доведення в подальшому обвинувачення в суді до ОСОБА_7 неможливо буде застосувати ні ст.69, ні ст.75 КК України.

Продовжили, що ОСОБА_7 , дізнавшись про наміри органу досудового розслідування вручити йому підозру всупереч норм діючого трудового законодавства, в кінці березня написав заяву про відпустку не за 14 днів, а напередодні так званої відпустки та без погодження профільного міністерства виїхав за межі України вже на наступний день, що може свідчити про наміри ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Між тим, на питання пояснення факту повернення ОСОБА_7 за таких обставин і явки до слідчого судді в дане судове засідання відповіді не надали. Пояснили, що стороні обвинувачення стало випадково відомо про те, що ОСОБА_7 прибуває в Україну 21.04.2017, і саме в цей день йому в аеропорту було вручено письмове повідомлення про підозру та виклик до детектива НАБУ на 24.04.2017, куди, прокурори зазначили, ОСОБА_7 і з`явився. При цьому, прокурори не заперечували, що обов`язку не залишати територію України в березні 2017 року у ОСОБА_7 не було, оскільки він мав статус лише свідка.

Додали, що зазначений ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується і самою наявністю в ОСОБА_7 закордонного паспорту, а також тим, що протягом 2016 року він 9 разів вилітав за кордоні перебував за кордоном загалом протягом 2 місяців. Навели дані про те, що один із інших підозрюваних підлеглий ОСОБА_7 Богданець - на даний час ухиляється від слідства.

Прокурори наводили і наявність ризиків знищення речей і документів, які мають значення для даного кримінального провадження, а також ймовірність впливу на свідків, наприклад, підлеглих на підприємстві, тим, що перебуваючи на керівній посаді підприємства, яке фігурує у справі, ОСОБА_7 має безпосередній доступ і до всіх документів, і прямий вплив на всіх співробітників. Сторона обвинувачення обґрунтовувала наявність цього ризику, в тому числі, матеріалами НРСД по іншим кримінальним провадженням.

Щодо можливості продовження ймовірно злочинної діяльності та ймовірного вчинення нових злочинів, сторона обвинувачення заявила, що перебування підозрюваного на іншому запобіжному заходу буде сприяти подальшому виконанню умов контракту (договору), саме укладення/підписання якого є основним елементом підозри. При цьому, також наведені обставини, отримані під час НРСД по іншим кримінальним провадженням.

Завершуючи обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу сторона обвинувачення звернула увагу слідчого судді на Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду», зокрема, на те, що судовий орган повинен врахувати перш за все характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Окремо, прокурори вважали можливим передбачити альтернативу в якості застави в розмірі 9375 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 15 млн. грн., мотивуючи саме такий розмір перш за все практикою Європейського суду з прав людини, рішеннями у справі «Мангус проти Іспанії», «Пунцельт проти Чехії», стверджуючи, що цю суму здатний сплати сам підозрюваний або його близькі родичі з урахуванням суми збитку, яка фігурує за підозрою. Щодо можливості її сплатити, навели майновий стан інших підозрюваних у даній справі, зокрема, ОСОБА_12 , а також дані про отримані самим підозрюваним ОСОБА_7 доходів у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи, премій, заробітної плати дружини, а також доходів доньки та чоловіка останньої, коштів, отриманих від реалізації певного майна.

Захисники та підозрюваний категорично заперечували проти задоволення клопотання. Так, адвокати піддали сумніву саму обґрунтованість підозри, зазначивши, що перш за все підозра обґрунтовується висновком експерта, а вони мають як акт перевірки, який засвідчує відсутність порушень законодавства даного підприємства за минулі роки, так і свій висновок аудитора, вважали, що всім цим обставинам ще має бути надана під час досудового розслідування належна правова оцінка.

Характеризуючи особу підозрюваного, адвокати зазначили, що ОСОБА_7 тривалий час працює на даному підприємстві, жодних зауважень до нього ніколи не надходило, навпаки, він неодноразово заохочувався та нагороджувався за успіхи і результативність своєї праці як керівника підприємства, він виключно позитивно характеризується за місцем роботи. Він має родину, дружину, доньку та онука, реєстрацію та визначене місце проживання на території Дніпропетровської області.

Адвокати вважали, що стороною обвинувачення взагалі недоведеним є той факт, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Єдиною підставою є лише тяжкість покарання за злочини, вчинення яких саме ОСОБА_7 також підлягає доказуванню та затвердженню обвинувальним вироком суду. Мова на даний час може йти виключно про той захід, який забезпечить, в тому числі явку ОСОБА_7 , на період такого доказування до органу досудового розслідування та суду.

В цьому аспекті, адвокати звертали увагу слідчого судді на те, що сама сторона обвинувачення визнає, що протягом 2016 року неодноразово викликала ОСОБА_7 до НАБУ для допиту в якості свідка, при цьому, жодного разу він не ухилявся від таких викликів. Більше того, заявили, що таких підтверджень ухилення від слідства ОСОБА_7 немає у прокурорів і в його статусі в якості підозрюваного.

Вважали неспроможними доводи сторони обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_16 мав якийсь умисел на ухилення, відтак саме тому пішов у відпустку. Сам ОСОБА_16 додав, що має багато днів невикористаної відпустки і написання такої заяви за день до відпустки саме за умови погодження керівництвом не є порушенням діючого трудового законодавства. Більше того, один із захисників зазначив, що приблизно на початку квітня 2017 року від одного з прокурорів, який приймає участь в розгляді даного клопотання, ОСОБА_7 було отримано серед іншого виклик до НАБУ на 27.04.2017 для допиту його в якості свідка (що підтвердив прокурор в судовому засіданні), саме тому ОСОБА_7 таким чином спланував свій графік роботи та відпочинку, щоб з кінця березня 2017 року піти у відпустку та повернутися до цього часу і з`явитися в НАБУ. Сам ОСОБА_7 також пояснив, що якщо подивитися на наказ про його відпустку, то він повернувся на територію України саме перед першим робочим днем, щоб 24.04.2017 приступити до роботи, а 27.04.2017 з`явитися на допит в НАБУ. Проте, 21.04.2017 отримавши в аеропорту письмове повідомлення про підозру та виклик в НАБУ на 24.04.2017 він вийшов не на роботу, а прийшов на допит, який не відбувся. Також просив звернути увагу слідчого суддю на те, що також він і 24.04.2017, і 25.04.2017, і сьогодні 26.04.2017 (через зміну складу суду/слідчого судді через перебування на лікарняному) з`являвся і в Солом`янський районний суд м. Києва на розгляд даного клопотання, яке він також отримав від детективів НАБУ, що апріорі не може свідчити про його намір ухилитися від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику ймовірного знищення речей і документів, які мають значення для даного кримінального провадження, ймовірності впливу на свідків чи інших осіб, сторона захисту знову звернула увагу слідчого судді на тому, що дане провадження триває з грудня 2015 року, протягом цього часу органом досудового розслідування виконані різноманітні слідчі дії, застосовані заходи забезпечення, тобто тимчасові доступи до речей і документів, відтак отримані саме в оригіналах ті документи та речі, які цікавлять слідство, відтак не розуміли, що на даний час може знищувати підозрюваний і які докази сторона обвинувачення взагалі має, що стверджувати про те, що ОСОБА_7 взагалі має таку схильність до знищення, вважали це припущенням, на якому не може ґрунтуватися рішення слідчого судді. На цих підставах вважали недоведеним і ризик ймовірного впливу на будь-кого (припущення)

Сторона захисту на заперечення існування ризику ймовірного продовження ймовірно злочинної діяльності як то перебування ОСОБА_7 на посаді керівника підприємства і відтак сприяння самим фактом перебування на посаді необхідності виконання договору (контракту) та додатків до нього (який покладений в основу підозри), що, на думку сторони обвинувачення може призвести до збільшення збитків державі, зазначила, що перебуває ОСОБА_7 на посаді керівника підприємства чи ні, від цього жодним чином не залежить обов`язок виконувати цей договір (контракт) до 2019 року. Сам ОСОБА_7 заявив, що сторона обвинувачення навіть не ініціювала питання по відстороненню його від керування підприємством, хоча певні ризики, пов`язані із обійманням ним своєї посади наводить.

Запропонований стороною обвинувачення розмір застави вважали таким, що буде дорівнювати фактично безальтернативності утримання ОСОБА_7 під вартою.

Захист просив врахувати і ту обставину, що жодний інший підозрюваний у справі, незважаючи на тяжкість злочину, не тримається під вартою, всі вчасно з`являються до НАБУ і слідчих суддів на цій стадії судового провадження.

Сторона захисту підсумувала, що незважаючи на позицію відсутності доказів обґрунтованості підозри, просять слідчого суддю розглянути питання щодо застосування будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням підозрюваного під вартою, як варіант, запропонували особисту поруку, надавши відповідні клопотання народних депутатів України ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожний з яких був вислуханий слідчим суддею стосовно обізнаності із характером повідомленої підозри, а також можливості застосування грошового стягнення щодо поручителя в разі порушення взятих на себе зобов`язань по належному виконанню ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків в даному провадженні.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчою групою у складі детективів НАБУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000010 від 11.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 України.

21.04.2017 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в

-протоколах технічної наради від 26.11.2013 при генеральному директорі ДП «СхідГЗК» ОСОБА_7 , затвердженим ОСОБА_7 , щодо збільшення обсягів виробництва уранового концентрату для забезпечення потреб ДП «НАЕК «Енергоатом»,

-конкурсній документації на закупівлю урану природного і його дисперсій; сплавів, дисперсії (зокрема металокераміки), керамічних продуктів та сумішей з умістом урану чи сполук природного урану (сировини з вмістом урану не менше 60%), затвердженою 27.11.2013 комісією ДП «СхідГЗК» з підготовки та проведення конкурсів,
-конкурсних пропозиціях австрійської компанії STEUERMANN, киргизстанської компанії «КАРАБАЛТИНСКИЙ ГОРНО-РУДНЫЙ КОМБИНАТ» і таджикистанської компанії «ВОСТОКРЕДМЕТ»,

-протоколі оцінки конкурсних пропозицій від 28.12.2013 № 194/1,

-протоколах допитів свідків колишніх міністрів енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а також міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_22 ,

-протоколах допиту колишнього заступника міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_23 ,

-фінансовому плані ДП «СхідГЗК» на 2014 рік, затвердженим Міністром енергетики та вугільної промисловості України 12.12.2013 за поданням генерального директора ДП «СхідГЗК» ОСОБА_7 ,
-звітах про виконання фінансового плану ДП «СхідГЗК» на 2014 рік,

-статуті ДП «СхідГЗК», затвердженим наказом Міненерговугілля від 22.03.2012 № 175,

-довідці від 23.08.2016 та протоколом допиту співробітника Державної аудиторської служби України від 06.06.2016,

-висновках експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 31.10.2016 №13886/16228/16-45 та від 31.01.2017 №157/1810-1812/17-45,

- контракті від 28.01.2014 купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 70/13, підписаним генеральним директором ДП «СхідГЗК» ОСОБА_7 і директором компанії STEUERMANN Вольфгангом Ейбергером та вмдодатковій угоді № 3 від 25.07.2014 до контракту купівлі продажу уранового оксидного концентрату № 70/13, підписаною ОСОБА_7 , додатковій угоді № 6 від 08.09.2015 до контракту купівлі продажу уранового оксидного концентрату № 70/13, підписаною ОСОБА_7 , додатковій угоді № 7 від 20.01.2016 до контракту купівлі продажу уранового оксидного концентрату № 70/13, підписаною ОСОБА_7 ,,

-інвойсах від 31.10.2014, від 18.11.2014, від 17.12.2014 та вантажними митними накладними про розмитнення Харківською митницею 21.12.2014 в режимі транзиту, Дніпропетровською митницею 30.11.2014 в режимі імпорту, Харківською митницею 22.12.2014 в режимі транзиту, Дніпропетровською митницею 16.01.2015 і 04.02.2015 в режимі імпорту; інвойсах від 28.09.2015, від 02.11.2015, від 20.11.2015 та вантажними митними накладними про розмитнення Харківською митницею 16.11.2015 в режимі транзиту, та про розмитнення Дніпропетровською митницею 11.12.2015, 24.12.2015, 05.01.2016, 13.01.2016, 20.01.2016, 22.01.2016 і 22.01.2016 в режимі імпорту,

-контракті №KS-70V/1/14 від 25.07.2014 між компанією STEUERMANN та казахстанським ТОВ «Степногорский горно-химический комбинат»,

-контракті №246 від 23.02.2015 між компанією STEUERMANN та ТОВ «СГХК»,

-виписках про рух коштів по рахунку по рахунку компанії STEUERMANN НОМЕР_1 в банку Майнль банк (Meinl Bank AG) за жовтень 2014 березень 2016 років,

-протоколах допитів колишнього голови правління ПАТ «Діамантбанк» ОСОБА_24 ,

-протоколах допиту ОСОБА_25 ,

-копіях довіреностей співробітника ОСОБА_25 від компанії STEUERMANN на приймання УОК для ДП «СхідГЗК»;

-протоколі огляду матеріалів виконання запиту про міжнародну правову допомогу від компетентних органів Австрійської Республіки,

слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_7 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проте він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності жодного разу не притягувався, працює, позитивно характеризується за місцем роботи.

Як вбачається з представленої слідчому судді характеристики ОСОБА_7 працює на підприємстві «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» з 1986 року по теперішній час, пропрацювавши на різних посадах від інженера до керівника. Очоливши підприємство в період складного економічного становища, різкого падіння цін на уран на світовому ринку, завдяки особистій рішучості та наполегливості, вмілому керівництву, зумів стабілізувати його роботу і вже з третього кварталу 2008 року вивів підприємство із збиткового на рівень прибуткової роботи, значиться в характеристиці. Високий рівень знань, самовідданість у роботі, принциповість при вирішенні виробничих питань, висока працездатність забезпечила ОСОБА_7 заслужений авторитет та повагу трудового колективу. На сьогодні він є членом правління державного концерну «Ядерне паливо України», членом Президії Асоціації «Український ядерний форум», членом правління Українського ядерного товариства.

За вагомий особистий внесок у забезпечення сталого розвитку енергетичної галузі, багаторічну сумлінну працю та високий професіоналізм ОСОБА_7 двічі нагороджувався Почесною грамотою Міністерства палива та енергетики України, в серпні 2009 року нагороджений знаком «Шахтарська слава» ІІІ ступеня, в 2011 році нагороджений пам`ятною медаллю «За вагомий внесок у розвиток Дніпропетровської області», в 2012 році присвоєно звання «Почесний ветеран праці ДП «Схід ГЗК».

Указом Президента України від 08.12.2015 №686/2015 присуджена Державна премія України в галузі науки і техніки 2014 року.

На підставі рішення Атестаційної колегії від 15.12.2015 ОСОБА_7 має науковий ступінь кандидата економічних наук за спеціальністю «Економіка та управління національним господарством».

Слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що такі дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 спростовують позицію сторони обвинувачення щодо суспільної небезпечності такої особи і необхідності його через саму лише тяжкість покарання за злочин, в якому він підозрюється, виключно утримувати під вартою.

Щодо ризиків, точніше доведення їх існування.

Наявність у тієї чи іншої особи закордонного паспорту чи будь-якого іншого документа для виїзду за кордон як ризик можливого переховування за кордоном такої особи, само по собі слідчий суддя таким ризиком не вважає, відтак посилання сторони обвинувачення на це слідчий суддя вважає неспроможним.

Також слід погодитися із стороною захисту, що закордонні поїздки ОСОБА_7 в 2016 році навіть в кількості 9 разів, в той час, коли він не мав статусу підозрюваного в даному провадженні, з урахуванням керівної посади, і можливості закордонних подорожей, пов`язаних із відрядженнями по роботі, і головне, відсутності заборони залишати територію України, також не може бути враховано як будь-який ризик в розумінні ст.177 КПК України.

Щодо перебування ОСОБА_7 за кордоном в кінці березня початку квітня 2017 року. Так, як вбачається з представленої слідчому судді заяви ОСОБА_7 від 28.03.2017 він просить надати йому відпустку терміном з 29.03.2017 по 21.04.2017.

Згідно відповіді в.о. державного секретаря директора Департаменту забезпечення комунікацій та організаційної роботи ОСОБА_26 така щорічна основна відпустка терміном 24 календарних дня була погоджена та надана, на період відсутності обов`язки керівника підприємства покладені на ОСОБА_27 , що підтверджується також копією відповідного наказу №1679/к від 28.03.2017.

Згідно копії розпорядження №205 від 28.03.2017 ОСОБА_7 дійсно перебував у відпустці з 29.03.2017 по 21.04.2017.

Доводи прокурора про те, що написання заяви за день до відпустки є грубим порушенням трудового законодавства, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки в даному провадженні не відбувається розгляд питань, пов`язаних із дотриманням будь-якою особою трудового законодавства.

Дійсно, пояснення самого ОСОБА_7 з приводу того, що він має багато днів невикористаної відпустки підтверджені відомостями, які містяться в останньому розпорядженні.

Та обставина, що ОСОБА_7 вирішив за день до самої відпустки скористатися таким правом тому, що до цього часу отримав виклик до НАБУ аж на 27.04.2017 в якості знову свідка, як він отримував в 2016 році і кожного разу з`являвся, підтверджена самим прокурором. Відтак, прокурор підтвердивши ту обставину, що заборони залишати територію України в березні квітні 2017 року у ОСОБА_7 не було, не має права і вимагати від нього в цей час в Україні знаходитися і не ходити у відпустки.

Спростовує позицію обвинувачення і та обставина, що ОСОБА_7 дійсно і це не заперечується ніким в процесі прибув в Україну по закінченню своєї відпустки 21.04.2017.

Наявну в справі постанову про оголошення розшуку підозрюваного від 22.04.2017, де в статусі підозрюваного зазначений саме ОСОБА_7 , слідчий суддя оцінює критично, оскільки намагаючись в судовому засіданні отримати від сторони обвинувачення підстави її винесення, прокурор відповів, що ні, будь-яких доказів виклику в березні-квітні 2017 року ОСОБА_7 в якості саме підозрюваного до НАБУ немає у сторони обвинувачення, натомість була інформація, що він будучи свідком по даному провадженню залишив територію України і певний час сторона обвинувачення не знала, де він знаходиться)))

Слідчий суддя акцентує увагу сторони обвинувачення на тому, що сам факт необізнаності із тим, де перебуває особа, не переводить її автоматично ні в статус підозрюваного без вручення перед цим відповідного документа згідно вимог КПК України, ні надає право оголошувати в розшук.

Дійсно прокурор підтвердив, що 24.042017 підозрюваний ОСОБА_7 з`явився до НАБУ.

24.04.2016 підозрюваний ОСОБА_7 разом із захисником також з`явився до Солом`янського районного суду м. Києва на розгляд даного клопотання. Не ухилився ОСОБА_7 і від явки до слідчого судді сьогодні 26.04.2017 у точно призначений час.

За таких обставин казати про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду неможна.

Те, що інший підозрюваний у цій справі на даний час перебуває з кордон до уваги братися не може в контексті будь-якого ризику щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Також слідчий суддя не може не погодитися із стороною захисту і тому, що ризик знищення речей і документів, які мають значення для даного кримінального провадження, або ймовірний вплив на свідків чи інших осіб, він не є доведеним. Дійсно, сторона обвинувачення не заперечує, що основні документи були вилучені т перебувають у сторони обвинувачення, будь-яких претензій щодо буд-коли ненадання таких документів зі сторони ОСОБА_7 як керівника, сторона обвинувачення надати слідчому судді не може.

Також є недоведеним вплив на будь-кого. Тим більше, унеможливити вплив на свідків чи інших фігурантів даного кримінального провадження можливо достягти іншим чином, аніж поміщення особи у місця утримування під вартою, наприклад, покладення на неї певних обов`язків утримуватися від такого спілкування.

Дійсно, перебування ОСОБА_7 на посаді само по собі не зупинить необхідність виконання певного договору, відтак ризик обґрунтований цим ймовірного продовження ймовірно злочинної діяльності також не може бути врахований слідчим суддею.

За переконанням слідчого судді стороною обвинувачення в даному судового засіданні не доведено, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, його явку до детектива, прокурора чи до слідчого судді/суду.

В той же час, вирішуючи питання про конкретний запобіжний захід, який слід за викладених обставин застосувати, слідчий суддя не приймає до уваги і клопотання народних депутатів України про особисте зобов`язання взяти підозрюваного ОСОБА_7 на поруки. Так, жодним чином як представник судової влади України не оспорюючи те, що особа яка має статус народного депутата України, за саме лише цим критерієм вже є такою, яка заслуговує на особливу довіру, все ж таки заслухавши останніх в судовому засіданні слідчий суддя приходить до висновку, що вони, незважаючи на відмітку про це в відповідних клопотаннях, не в повній мірі ознайомлені із характером повідомленої підозри ОСОБА_7 , а також із тим, які обов`язки підозрюваний повинен нести на даному етапі, і їх емоційні виступи більше характеризують особу підозрюваного також виключно з позитивної сторони за критеріями трудової функції, про що слідчим суддею зазначено вище.

ОСОБА_7 має досить міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має доньку, онуку, проживає та зареєстрований за конкретною адресою із родиною.

Відомості про доходи ОСОБА_7 , в свою чергу, не спів мірні із тим розміром застави, на якому наполягає сторона обвинувачення, тим більше, що встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , відсутність ризиків за ст.177 КПК України тих, на яких наполягала сторона обвинувачення, окрім тяжкості інкримінованих правопорушень, є підставою для застосування до даної особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби із покладенням певних обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що сама сторона захисту в даному випадку просила розглянути можливість застосування будь-якого запобіжного заходу, але тільки не пов`язним із триманням під вартою, відтак запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований зважаючи саме на позицію захисту і недоведеність ризиків стороною обвинувачення.

Саме домашній арешт у нічний час з 22.00 години до 06.00 години наступного дня забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання детектива, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 в нічний час з 22.00 години до 06.00 години наступного дня.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати його:

-заборонити залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в нічний час з 22.00 години до 06.00 години наступного дня,

-прибувати за першим викликом до детектива, слідчого судді/суду, прокурора по кримінальному провадженню №0000010;

-не відлучатися з м. Жовті Води Дніпропетровської області без дозволу детектива, прокурора, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000010 та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

-утримуватися від будь-якого спілкування з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_14 , а також від спілкування щодо діяльності компаній ДП «СхідГЗК», ТОВ «Енерготехпром», ПрАТ «Енерготехнології», ПрАТ «СК «Мега-Поліс», ДП «STEUERMANN-Україна ГМБХ», ПрАТ «Пласт», ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», австрійських компаній, «Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG», «Uniqa Osterreich Versicherungen AG», британських компаній «WARGRAVE TRADING LLP», «ADTECH CONSULTING LIMITED», панамської компанії «DALLAS FUEL SA», кіпрських компаній «FORTER HOLDINGS LTD», «HUMMERON COMPANY LTD», «LEDRA NOMINEES LTD», «IONICS NOMINEES LTD», «DEVECOM COMPANY LTD», «ABS ALLIED BUILDING & STEEL LTD», панамської компанії «BRADCREST INVESTMENTS SA», компаній «KENSON TRADING LIMITED», «WENMORE ENTERPRISES LTD» з будь-якими особами, крім своїх захисників;

-здати на зберігання до Державної міграційної служби України всі свої паспорти для виїзду за кордон та всі інші документи, що дають право на виїзд з України, у тому числі паспорт громадянина України;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 18.00 годин 16 червня 2017 року.

Ухвалу надати прокурорам САП ГПУ ОСОБА_9 та ОСОБА_4 для направлення для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та покласти на них контроль за її виконанням.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1