Справа № 738/231/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/483/2017
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2017 року,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

в порядку відеоконференції

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Обґрунтовуючи своє рішення суд вказав, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки враховуючи особу засудженого, суд не вбачав в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення та він не готовий до самоскерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що рішення суду є необґрунтованим, оскільки на даний час він працевлаштований. Наголошує, що погашені та не зняті стягнення не є підставами відмови у застосування вимог ст. 81 КК України. Вказує на те, що він приймає активну діяльність по благоустрою днювального відділення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції під час розгляду його клопотання допустив однобічність та неповноту судового розгляду. Посилається на те, що на утриманні має двох неповнолітніх дітей та матір, яка має ряд хронічних захворювань, з якою проживають діти, оскільки його дружина загинула. Звертає вагу на те, що він працевлаштований, добровільно подав заяву на відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, за весь період відбування покарання він не має жодного стягнення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України 1960 року, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно- дострокове звільнення врахував вищезазначені вимоги закону, належним чином дослідив безпідставність зазначених в клопотанні підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 та обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання переконливими доводами.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд перевірив сумлінну поведінку та сумлінне ставлення ОСОБА_6 за весь період відбування ним покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" при розгляді справ про умовно-дострокове звільнення суди, під час судового засідання у справах цієї категорії, повинні приділяти особливу увагу поясненням представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

З матеріалів вбачається, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.09.2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в трок відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.03.2015 року по 30.04.2015 року та з 20.05.2015 року по 29.09.2016 року включно з розрахунком день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому обчислюється з 20.05.2015 року, кінець строку 05.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання.

Згідно характеристики засудженого та довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 20.05.2015 року. За час перебування в Миколаївському СІЗО режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав. До праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК-91 відбуває міру покарання з 30.12.2016 року і по теперішній час. За час перебування в установі встановлений порядок відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 25.01.2017 року був працевлаштований робітником котельні при установі. До своїх обов`язків ставиться посередньо, поставленні завдання виконує під контролем. Не заохочувався. Посередньо ставиться до робіт з благоустрою установи.

Як вбачається з висновку Спостережної комісії Менської РДА ( протокол № 8 від 14 лютого 2017 року) застосування пільги до засудженого ОСОБА_6 у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Суд першої інстанції вірно прийняв до уваги, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово засуджений.

Твердження засудженого про те, що суд першої інтонації під час розгляду його клопотання допустив неповноту та однобічність судового розгляду, оскільки не врахував обставини щодо застосування до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, є безпідставними, оскільки все на що вказує засуджений судом було враховано при постановлені рішення.

За таких обставин є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи висновки районного суду про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 не свідчить про його виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.

Істотних порушень норм кримінального і кримінально-процесуальних законів не допущено, тому будь-яких підстав для скасування рішення суду немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2017 року, якою відмовлено ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засуджений, який утримується під ватою в той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4