Справа № 755/6384/15-к
В И Р О К
іменем України

"11" травня 2016 р. Колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Чернівці, українець, громадянинУкраїни, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічноюосвітою, одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в ил а :
Судом визнано доведеним, що 06.12.2014 приблизно о 15.30 год., ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні букмекерської контори «Фаворит», яка розташована за адресою: м. Києві, вул. Серафимовича, 11, зустрівся зі своїми товаришами: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та раніше йому незнайомим ОСОБА_15 , яким запропонував випити спиртних напоїв у зв`язку з його повернення із зони проведення АТО у Луганській області, на що всі присутні дали свою згоду.
Після цього, ОСОБА_11 та вищевказані громадяни придбали в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Серафимовича, 11, спиртні напої та продукти харчування, які стали вживати в сквері, що розташований між будинками АДРЕСА_2 .
У подальшому, 06.12.2014 приблизно о 16.00 год., під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_12 , в присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , виник словесний конфлікт, ініціатором якого виступив ОСОБА_11 . Достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , на добровільних засадах займався волонтерською діяльністю, ОСОБА_11 , будучи незадоволеним працею волонтерів, брутальною лайкою образив ОСОБА_12 .
Коли ОСОБА_12 ніяким чином не відреагував на образи ОСОБА_11 , у останнього, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , про що повідомив останнього.
06.12.2014 приблизно о 16.00 год., ОСОБА_11 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , перебуваючи у сквері між будинками АДРЕСА_2 , дістав прихований в одязі наявний при ньому ніж, тримаючи його в правій руці, підійшов до ОСОБА_12 , своєю лівою рукою обхватив голову останнього, діючи умисно, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в область життєво важливого органу ОСОБА_16 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме:колото-різане поранення шиї з ушкодженням магістральних судин та гортані і розвитком крововтрати.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3061/2, смерть ОСОБА_12 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням магістральних судин та гортані і розвитком крововтрати. Виявлене колото-різане поранення шиї є прижиттєвим, утворилось незадовго до настання смерті, від дії колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного профілю та лезо з протилежного боку, є небезпечним для життя і знаходиться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті.
Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці події.
Після вчинення вказаних злочинних дій ОСОБА_11 , будучи впевненим, що ним виконані всі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , і бажаного результату при цьому досягнуто, з місця події зник, при цьому взявши з собою ніж, яким вчинив умисне вбивство ОСОБА_12 , який викинув у невстановленому слідством місці.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, допитаний, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив суду, що 06.12.2014 року він приблизно о 15-16 годиніприбув на вул.Серафимовича в м.Києві, де поряд з магазином «Екомаркет» зустрів свого знайомого ОСОБА_17 . Після цього, з вони пройшли до букмекерської контори «Фаворит», де зустріли своїх знайомих ОСОБА_18 , Непомнящого Мішу та ще якогось хлопця. Вони вирішили випити горілки у зв`язку із святом та його поверненням з АТО. У зв`язку з цим, у магазині навпроти придбали пляшку горілки, якісь продукти та пластмасові стакани. Пішли до скверику на лавочку, де почали спілкуватися та вживати алкогольні напої у тому числі і він. Під час вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_12 відбулась розмова про неналежне виконання волонтерами своїх обіцянок. Відповідь ОСОБА_12 йому не сподобалась та він вирішив налякати останнього, дістав з пояса ніж та правою рукою наніс одинудар по ОСОБА_12 в область плеча, він хотів розпороти йому куртку, в області плеча. Після того як він наніс удар ножем по ОСОБА_12 , останній відбіг від лавочки та щось кричав. Він розвернувся та пішов в напрямку вул. П.Тичинив сторону озера «Тельбін», де по дорозі викинув ніж. При цьому зазначив, що мети вбити ОСОБА_12 у нього не було та пошкодження останньому він завдав випадково. Свідок ОСОБА_14 в своїх показах його обмовляє.
Вказані показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у його діях складу злочинів, підстав та способу їх вчинення, то суд вважає за необхідне надати їм оцінку після аналізу усіх доказів у провадженні в сукупності.
Адже, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Зокрема, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_8 надав суду показання в яких зазначив, що загиблий ОСОБА_12 є його рідним сином. ОСОБА_12 тривалий час мав дружні відносини з ОСОБА_11 , конфліктів між ними не було. З початком АТО ОСОБА_11 направився до зони проведення бойових дій у Луганській області в складі батальону «Луганськ-1», а ОСОБА_12 займався волонтерською діяльністю. Відомості про події 06.12.2014 року йому відомі із матеріалів провадження, оскільки учасником подій він не був.
Аналогічні покази надала і потерпіла ОСОБА_7 , яка також не була безпосередньо на місці вчинення злочину.
Вказані показання потерпілих суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Крім того, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_14 зазначив суду, що 06.12.2014 року, приблизно о 15 год. 40 хв. він вийшов з приміщення букмекерської контори, де відбувався перегляд футбольного матчу. Коли він вийшов з приміщення, під`їхала машина з якої вийшов ОСОБА_11 . ОСОБА_11 підійшов до нього та вони привітались. Вони привітались та обнялись, після чого направились до приміщення букмекерської контори. В приміщені були ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та ще декілька осіб. ОСОБА_11 повернувся з зони АТО де проходив службу, почав розповідати та було вирішено випити горілки за його повернення. Він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та до них приєднався ОСОБА_15 . Пішли до магазину придбали пляшку медовухи та їжу. Після цього, вони всі разом пішли в сквер по вул. Серафимовича поряд з магазином «Екомаркет» та розклали все на лавочці.Він розливав спиртні напої,всі інші стояли навколо лавочки та розмовляли. В цей час, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла розмова про діяльність волонтерівНепомнящійМіша сказав: «ПодождиДима, я не понял, я тебе чем-тообязан`Троіцький ОСОБА_20 відповів: «Сейчасты мне будешьобязан.»Він розстібнув куртку, зробив два кроки,підійшов, обхопив ОСОБА_12 та вдарив ножем, після чого відійшов на декілька метрів витер ніж та пішов у невідомому напрямку. Непомнящій ОСОБА_21 схопився руками за шию, пройшов декілька кроків та упав.Вони підбігли до нього та викликали швидку допомогу.
Показання свідка суд сприймає, як належні та допустимі, оскільки вони цілком і повністю кореспондуються з фактичними обставинами встановленими в суді.
Дані показання свідка отримані у порядку, встановленому КПК України, а відтак, на думку суду, з точки зору допустимості є прийнятними та належними,оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується обставини регламентовані ст. 91 КПК України, а саме обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
В свою чергу, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_13 зазначив суду, що зустрілися 6-го грудня 2014 року приблизно 15.30-16.00 з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 для перегляду футбольного матчу у приміщені букмекерської контори.Коли вони подивились футбол перший тайм, прийшов ОСОБА_11 вони почали спілкуватись. ОСОБА_11 запропонував випити горілки, бо він прийшов з АТО. Вонипішлидо магазинукупили горілки та закусити і пішли у в сквер по вул. Серафимовича, поряд з магазином «Екомаркет», на лавочку розпивати спиртні напої.
ОСОБА_14 розливав спиртні напої,всі інші стояли навколо лавочки та розмовляли. В цей час, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла розмова про діяльність волонтерів. У них відбулась якась перепалка, ОСОБА_11 розстібнув куртку, дістав ніж з лівої сторони пояса, зробив пару кроків у напрямку ОСОБА_12 , обняв його за голову і ножем один раз ударив в область шиї. Після цього ОСОБА_11 пішов, а ОСОБА_12 схопився за шию руками, почав відходити та упав. Вони підбігли до нього та викликали швидку допомогу.
Вказані показання свідка суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними , підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів, зокрема час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення.
В свою чергу, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , повідомили, що свідками події злочину не були та повідомити про обставини злочину не могли, лише дали характеризуючи данні щодо ОСОБА_11 .
Обставин регламентованих ст. 87 КПК України вході судового розгляду встановлено не було.
Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаного судом свідка ОСОБА_14 для доведення недостовірності його показань, як то показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо вчинення злочинних дій щодо ОСОБА_23 або інші діяння, що підтверджують нечесність останнього, як проте вказував обвинувачений в судового розгляду, надано не було.
В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.
Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 06.12.2014 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_24 в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 в період часу з 16 год. 50 хв. по 18 год. 00 хв. підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема у цьому протоколі зафіксовано, що за адресою АДРЕСА_3 , виявлено труп чоловіка, а також вилучено ряд предметів.
Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 07.12.2014 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_27 в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в період часу з 00 год. 10 хв. по 01 год. 45 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема у цьому протоколі зафіксовано, що за адресою АДРЕСА_4 , виявлено куртку зимову камуфляжну, штани зимові камуфляжні,берці чорні та ряд інших речей.
Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 07.12.2014 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_24 в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 в період часу з 04 год. 10 хв. по 04 год. 40 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема у цьому протоколі зафіксовано, що за адресою АДРЕСА_1 , виявлено куртку та брюки.
Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 07.12.2014 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_27 в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_32 в період часу з 02 год. 10 хв. по 02 год. 40 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема у цьому протоколі зафіксовано, що за адресою м. Київ, вул.Тичини,28, виявлено ніж.
Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 234, 237 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено., тож вказані документи суд визнає належним і допустимим доказам, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2015 року складеного слідчим СВ прокуратури м.Києва ОСОБА_33 за участю обвинуваченого ОСОБА_11 в присутності понятих та захисника в період часу з 12 год. 33 хв. по 14 год. 00 хв. слідує, що обвинуваченому були роз`ясненні його права передбачені ст. 42 КПК України. ОСОБА_11 розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема зазначив, що дійсно використовував ніж, для нанесення удару, але мети причинити загибель ОСОБА_34 не мав. Бажав лише налякати загиблого.
При цьому, суд враховує, що даний протокол було підписано обвинуваченим без будь-яких зауважень та доповнень, у тому числі в частині його пояснень про нанесення саме ним удару ножем загиблому.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 року складеного слідчим СВ прокуратури м. ОСОБА_35 за участю свідка ОСОБА_14 в присутності понятих в період часу з 10 год. 05 хв. по 10 год. 20 хв. слідує, що свідку були роз`ясненні його права передбачені КПК України. ОСОБА_14 розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема зазначив, що самого моменту заподіяння ОСОБА_11 удару ножем ОСОБА_36 не бачив. Проте, підтвердив свої покази, які їм були надані в частині часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 року складеного слідчим СВ прокуратури м.Києва ОСОБА_33 за участю свідка ОСОБА_13 в присутності понятих в період часу з 10 год. 25 хв. по 10 год. 33 хв. слідує, що свідку були роз`ясненні його права передбачені КПК України. ОСОБА_13 розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема зазначив, що саме ОСОБА_11 заподіявудар ОСОБА_37 . Підтвердив свої покази, які їм були надані в частині часу, місця, механізму нанесення удару та інших обставин вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, дані докази підтверджує показання сторін надані в ході судового розгляду, тадосліджені письмові матеріали.
Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено., тож вказані документи суд визнає належними і допустимими доказам, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
З досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим слідством встановлено наступне.
З висновку судово-медичної експертизи №3061/2, смерть ОСОБА_12 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням магістральних судин та гортані і розвитком крововтрати. Виявлене колото-різане поранення шиї є прижиттєвим, утворилось незадовго до настання смерті, від дії колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного профілю та лезо з протилежного боку, є небезпечним для життя і знаходиться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті.Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці події..
З висновку експертизи №57 хс від 21.02.2015 року (дослідження мікрона шарувань з пальців та долонею рук ОСОБА_12 ) слідує, що на наданих на дослідження клейких аркушах виявлено нашарування волокон, неоднакових за кольором та різної природи, а саме: волокна вовни, бавовни та хімічні волокна.
З висновку дактилоскопічної експертизи № 15/д від 07.02.2015 року слідує, що на предметах наданих на дослідження, які були вилучені 06.12.2014 року слідів папілярних узорів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не виявлено.
З висновку експерта №54 від 23.02.2015 року слідує, що на досліджених камуфляжних штанах вилучених у ОСОБА_11 , кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлено.
З висновку експерта №52 від 23.02.2015 року слідує, що на наданій на дослідження кепці (об1-4), вилученій за адресою АДРЕСА_4 ., кров методом тонкошарової хроматографії не виявлено.
З висновку експерта №64/ц від 16.03.2015 року слідує, що при судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1) та рукоятки (об.2) складного ножа кров та клітини з ядрами не знайдені.
З висновку експерта №51 від 25.02.2015 року слідує, що на досліджених камуфляжних штанах вилучених 07.12.2014 року, за адресою АДРЕСА_4 , виявлено, кров людини. Встановлення групової належності та її порівняльне дослідження не проводилось в зв`язку з невеликою кількістю матеріалу.
З висновку експерта №69 від 13.03.2015 року слідує, що походження крові, виявленої на камуфляжних штанах (об.1), від ОСОБА_12 виключається.
З висновку експерта №15/3061/2 від 18.03.2015 року слідує, що виявленні тілесні ушкодження ( ОСОБА_12 ) могли утворитись при обставинах вказаних ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 під час проведення експериментів за участю останніх.
З висновку експерта №5224/15-33 від 20.03.2015 року слідує, що наданий на дослідження ніж виготовлений заводським способом французькою фірмою-виробником «OpineІ», є складним філейним ножем різновидом господарсько-побутових ножів і до холодної зброї не відноситься.
Зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
При цьому, суд в черговий раз наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосібпередбаченийКПК України, суду надано не було.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, щозгідно ст. 50 КК України, покараннямає на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставин, щопом`якшують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Підстав для визнання пом`якшуючою обставиною для ОСОБА_11 наявність щирого каяття, як про те вказуєсторона захисту, суд не убачає, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажаннявиправитиситуацію, щосклалася.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину не визнав, надав показання, які в ході судового слідства не підтвердилися, та визнані такими, що не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, критично свої дії не оцінив, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро не кається, дійсно не бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_11 судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, задовільну характеристику за місцем реєстрації, що була надана в суді, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, одружений),наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання та наявність претензій матеріального характеру; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 115 КК України у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, фактичного їх обґрунтовування обставинами, які відповідно до норм КК України є не припустимим, оскільки не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, характер вчинення злочину, його спосіб, позицію потерпілих, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 115 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень)
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В той же час, статтею 60 ЦПК України передбачено, щ окожна сторона зобов`язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У даному випадку судом визнано доведеним, що цивільний відповідач своїми умисними діями вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_12 , витрати по похованню якого понесені його батьком ОСОБА_8 .
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.
Зокрема, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У даному випадку, судом встановлено, ОСОБА_38 булозавданоморальну (немайнову) шкоду, яка полягає у душевнихстражданнях від вчиненого злочину.
За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з цивільного відповідача на користь цивільного позивачаНепомнящего ОСОБА_39 500000 гривень.
Що стосується, цивільного позивача ОСОБА_7 то відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України вона не входить до кола осіб, яким може бути відшкодована моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, а тому в задоволені її позовних вимог має бути відмовлено.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставіч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 06.12.2014року по 11.05.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають стягненню з ОСОБА_11 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів, -
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1ст. 115 КК України та призначитипокаранняу виді 10-ти років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
На підставіч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 06.12.2014 року по 11.05.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином) - задовольнити частково.
В задоволені позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_11 , суму в розмірі 2482 грн. 80 коп. за проведення експертиз (№57 від 21.03.2015 року, №15/д від 07.02.2015 року, №5224/15-33 від 20.03.2015 року)на користь держави.
Вирокможе бути оскарженопротягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровськийрайонний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не бувп рисутнім в судовому засіданні.

Головуючий с у д д я:

С у д д я
С у д д я