Справа № 127/7155/17
Провадження № 1-кп/127/860/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 17 листопада 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009144 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уссурійськ Приморського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 16 листопада 2016 року близько 13:30 години, керуючи автомобілем марки «Renault» моделі «Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 та перебуваючи на відкритій місцевості навпроти будинку № 18 по вул. Замостянській у м. Вінниці, біля Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4», будучи незадоволеним розміщенням припаркованого службового автомобіля вказаного медичного закладу, почав подавати знаки водію автомобіля перепаркуватись з метою отримання можливості проїзду. На вказане водій автомобіля медико-санітарної допомоги ОСОБА_6 відповів незгодою, а потім вийшов з автомобіля та пішов до автомобіля під керуванням ОСОБА_4 з метою з`ясування ситуації та повідомив ОСОБА_4 , щоб він виїхав заднім ходом. В ході зазначеного між ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої виник конфлікт, який переріс у бійку між ними. В ході вказаної бійки, ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс предметом схожим на біту декілька ударів по рукам та ногам ОСОБА_6 чим заподіяв, згідно висновку судово-медичної експертизи №1800 від 17 листопада 2016 року, ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на правій та лівій кистях, лівому стегні, крововиливу під нігтьову пластину 1-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмету.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України не визнав та суду пояснив, що він працює таксистом та приїхав на виклик та йому необхідно було під`їхати до під`їзду будинку по АДРЕСА_2 . В той час коли він намагався проїхати до під`їзду посеред дороги стояв автомобіль чорного кольору. Він почав блимати фарами та демонструвати жестами водію автомобіля, щоб він трохи від`їхав, оскільки місця для роз`їзду двох автомобілів було достатньо при умові, якщо один з водіїв не стоїть посеред дороги. У відповідь на вказане водій відмовився трохи від`їхати, а потім вийшов та підійшов до нього. В цей момент водій почав його обзивати, сказав йому в нелітературній формі про його приналежність до не словянської зовнішності та казав. У відповідь на це, він почав виходити зі свого автомобіля, а саме від відчинив дверцята автомобіля та виставив ногу, проте потерпілий затиснув йому ногу дверцятами, не даючи вийти з автомобіля. Намагаючись звільнитися, він бризнув газовим балончиком вверх, таким чином зміг звільнитися та вийти з автомобіля. В цей час між ним та потерпілим завязалась бійка в ході якої він взяв биту, яка була в його автомобілі та є спортивним інвентарем та наніс потерпілому декілька ударів. Проїзд на зазначеній ділянці дороги не заборонено та забороняючих знаків там немає, дорога дозволяла рух в двох напрямках та там було достатньо місця для роз`їзду двох автомобілів. В результаті події він також отримав тілесні ушкодження, а саме синці на ногах, які йому заподіяв потерпілий дверкою від автомобіля. Конфлікт розпочав потерпілий, який сам до нього підійшов та почав ображати. Вину за ст. 125 КК України визнав, покаявся у тому, що бив потерпілого та не стримався. Шкоду потерпілому відшкодував, він до нього претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він працює водієм в лікарні та 16.11.2016 року він, перебуваючи в службовому автомобілі, чекав разом з медсестрами лікаря, оскільки отримали виклик. Автомобіль стояв перед лікарнею, а обвинувачений заїхав збоку. Обвинувачений хотів проїхати, подавав знаки. Проте він вважає, що там не мають їздити інші автомобілі, а тому він відмовився його пропустити, а потім він вийшов зі свого автомобіля та підійшов до автомобіля обвинуваченого. В цей момент він спитав в обвинуваченого, чи розуміє він російську мову, та сказав, щоб він здавав заднім ходом, оскільки він не буде його пропускати. Водій автомобіля у відповідь на зазначене почав казати чого він його ображає та бризнув йому в обличчя з газового балончика. Витираючи очі, він відійшов від автомобіля обвинуваченого, а той в свою чергу дістав биту та став наносити йому удари. Всі події одна з медсестер знімала на мобільний телефон. Коли вийшов на вулицю начальник медичної частини, він направив його до лікарні, де йому обробили очі. Щодо міри покарання обвинуваченому, просив суворо не карати, повідомивши, що з ним примирився, претензій матеріального характеру не має. Подав заяву відповідно до якої просить кримінальне провадження за закрити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що під час прийому пацієнтів в обідній час 16.11.2016 року, він почув гамір на вулиці та, виглянувши у вікно, побачив їх водія, який стояв біля автомобіля таксі. Потім побачив як водій таксі наніс битою два-три удари водію лікарні, а тому він побіг на вулицю на місце події. Коли вибіг на вулицю, конфлікт закінчився, побачив, що у водія лікарні сльозилися очі та направив його, щоб медсестри промили очі. Зі слів потерпілого ОСОБА_6 йому відомо, що водій таксі шукав будинок по виклику, а особисто він чув, що ОСОБА_6 водію таксі повідомляв, щоб він виїхав, оскільки проїхати там не можливо, проте проїзд там не заборонено та забороняючого знаку там немає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює медичною сестрою КЗ МКП №4. Так, 16.11.2016 року в обід вона мала йти на виклик. В цей час стояв службовий автомобіль, який мав теж їхати на виклик, проте чекали лікаря. Під час того, як чекали лікаря, до їх автомобіля під`їхав автомобіль таксі, їх водій таксисту посигналив, проте він не від`їжджав. Тоді їх водій вийшов з автомобіля та пішов до автомобіля таксі, а в цей час вона та ще одна медсестра ОСОБА_9 залишились в службовому автомобілі. Розмови, яка відбувалася між водіями, вони не чули, проте побачили водія таксі, який дістав з автомобіля балончик та бризнув ОСОБА_6 в очі. Потім він дістав биту розміром приблизно 70-80 см та почав наносити удари ОСОБА_6 , вони тоді вийшли з автомобіля. Всі події вона знімала на телефон. Водій ОСОБА_6 вийшов з автомобіля з власної ініціативи, а водій таксі залишився в своєму автомобілі. Під час нанесення ударів ОСОБА_6 , він лише захищався. Про те, що вона знімала подію на телефон, вона повідомила начмеда, а запис видала працівникам поліції.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працює медичною сестрою та 16.11.2016 року приблизно в обідній час, вона сиділа разом з водієм ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в автомобілі швидкої допомоги та чекали лікаря, щоб їхати на виклик. В цей час під`їхав автомобіль таксі та загородив їм дорогу для виїзду, а тому ОСОБА_6 подав йому сигнал, щоб він від`їхав, проте він не від`їжджав. Потім ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та направився до автомобіля таксі, проте водій таксі бризнув йому в очі, а потім вийшов з битою та став наносити їх водію удари. Всю подію на телефон знімала ОСОБА_8 . Автомобіль таксі зупинився від них приблизно на відстані 5 метрів та декілька хвилин їх водій казав, щоб він від`їхав, чи показував він щось жестами, вона не бачила. Про що відбувалася розмова між водіями, вона не чула. Вона сиділа на задньому сидінні з боку пасажира, а тому подію бачила добре.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення 16.11.2016 року звернувся ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до невідомої особи, яка близько 14:00 год. 16.11.2016 року під час раптово виниклого конфлікту на відкритій місцевості поблизу будинку №18 по вул. Замостянській в м. Вінниці, використовуючи дерев`яну биту наніс йому тілесні ушкодження.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 17.11.2016 року о 10.33 годин, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З висновку судово-медичної експертизи №1800 від 17 листопада 2016 року, проведеної о 17.11.2016 року о 09.55 годин вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на правій та лівій кистях, лівому стегні, крововиливу під нігтьову пластину 1-го пальця лівої кисті, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмету, можливо в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 16.11.2016 року.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_6 впізнав за загальними рисами обличчя особу на фото під №1, де зображений ОСОБА_4 .
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2017 року за участю свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_8 впізнала за загальними рисами обличчя особу на фото під №1, де зображений ОСОБА_4 .
Згідно протоколу огляду предмету від 07.03.2017 року та постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 07.03.2016 року оглянуто DVD-диск марки «Perfeo», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Не зважаючи на заперечення сторони захисту суд приймає вказаний доказ до уваги, оскільки він добровільно виданий свідком та такий спосіб збирання доказів, передбачений ч. 2 ст. 93 КПК України (витребування доказів).
При перегляді вказаного відеозапису судом встановлено, що він містить запис бійки, що відбулась між потерпілим та обвинуваченим. В ході вказаної бійки вони один одному наносять удари, тягають за волосся, падають, а потім ОСОБА_4 наносить декілька ударів потерпілому предметом зовні схожим на біту. При цьому автомобіль ОСОБА_4 припаркований з однієї сторони дороги, а обвинуваченого з іншої.
З протоколів проведення слідчих експериментів від 13.03.2016 та 13.03.2017 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в присутності понятих зазначили обставини подій, які відбулися 16.11.2016 року в м. Вінниці по вул. Замостянській 18 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Проведення вказаних слідчих експериментів зафіксовано на електронних носіях, а саме DVD-диск марки «Perfeo». При перегляді відеозаписів судом встановлено, що дорога з приводу роз`їзду на якій і виник конфлікт не має обмежень руху для транспортних засобів, на ній можуть роз`їхатись два автомобілі, автомобіль під керуванням потерпілого розташований не біля в`їзду в лікарню, а на іншому боці дороги. Потерпілий в ході вказаного стверджує, що він підійшов до обвинуваченого та запитав, чи він розуміє російську чи українську мову, а обвинувачений на зазначене зі словами, чому він його ображає почав бійку.
Відповідно до висновку експерта №1809 від 17.11.2016 року у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження синці на лівій гомілці, в ділянці правого колінного суглобу. Вказані ушкодження у ОСОБА_4 не являлись небезпечними для життя в момент спричинення, належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 16.11.2016 року.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений свою винуватість у вчинені злочину визнав частково, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину, зазначивши, що конфлікт розпочав потерпілий, який не лише не хотів трохи від`їхати, а й вийшов з машини, підійшов до нього та почав ображати його щодо національної приналежності. В зв`язку з зазначеним між ними виникла бійка, в ході якої він дійсно наніс удари потерпілому спортивною битою.
Потерпілий частково підтвердив показання обвинуваченого, а саме вказав, що між ними дійсно виник конфлікт щодо проїзду на вказаній ділянці дороги, при цьому повідомивши, що у вказані ситуації, на його думку, він був правий, в ході зазначеного конфлікту обвинувачений його вдарив декілька разів битою по руках та ногах.
Розвиток вказаної події, а саме виниклий конфлікт з приводу роз`їзду двох автомобілів та послідуючу бійку підтвердили і свідки у справі.
Перебіг зазначеної бійки зафіксований і відеозаписом переглянутим судом.
В ході зазначеного конфлікту та бійки і обвинувачений і потерпілий отримали тілесні ушкодження, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз.
Таким чином, факт конфлікту та бійки в ході якої обвинувачений наніс потерпілому ушкодження не оспорюється ніким у справі та є підтвердженим показаннями обвинуваченого, потерпілого, свідків та письмовими доказами.
Єдиний факт, що оспорюється стороною захисту це наявність в діях обвинуваченого ознак грубого порушення громадського порядку, вчиненого з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм поведінки, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто ознак кваліфікованого хуліганства.
Вирішуючи зазначене суд приймає до уваги, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року, згідно з якими, судам необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Слід мати на увазі, що суд може визнати підсудного винним у вчиненні лише тих дій і за тими кваліфікуючими ознаками, які зазначені в постанові про притягнення як обвинуваченого або в постанові прокурора про зміну обвинувачення в суді.
Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Вирішуючи зазначене суд виходить з того, що прокурором в обвинувальному акту зазначено, що ОСОБА_4 діяв в ході конфлікту, який виник на підставі раптових неприязних відносин, тобто саме обвинувачення стверджує, що між учасниками події виник конфлікт, який призвів до раптово виниклих неприязних відносин, що свідчить про те, що обвинувачений не діяв з мотивів грубого порушення громадського порядку. Одне лише застосування під час бійки спеціальних предметів не утворює склад хуліганства.
При цьому суд враховує, що прохання ОСОБА_4 надати йому можливість проїзду не було незаконним, оскільки заборони проїзду у вказаному місці не має, дорога передбачає можливість роз`їзду двох машин, проте потерпілий не захотів зробити зазначене.
З показань всіх учасників події вбачається, що ОСОБА_4 не виходив з машини, не розпочинав конфлікт, а вказане зробив потерпілий, який не лише не захотів, перебуваючи за кермом автомобіля трохи від`їхати, маючи для цього можливість, а й вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_4 та почав його ображати, що підтверджено не лише показаннями обвинуваченого, а частково показаннями потерпілого, який повідомив, що дійсно звернувся до обвинуваченого зі словами чи розуміє він мову, що з урахуванням зовнішності обвинуваченого надає суду підстави стверджувати, що зазначене було вказано як на ознаку його приналежності не до слов`янської національності.
Зі слідчого експерименту за участю потерпілого вбачається, що саме після зазначених слів потерпілого, ОСОБА_4 зі словами, чого він його ображає і розпочав неправомірні дії, тобто ініціатором конфлікту в даному випадку виступив не обвинувачений, а потерпілий, що також частково підтверджено показаннями свідків-очевидців події, які вказали, що саме потерпілий вийшов з машини та пішов до ОСОБА_4 з метою розібратись, в той час коли ОСОБА_4 сидів в автомобілі та не виходив з нього до вказаного.
З заяви потерпілого вбачається, що він просив прийняти міри до невідомої особи, яка близько 14:00 год. 16.11.2016 року під час раптово виниклого конфлікту на відкритій місцевості поблизу будинку №18 по вул. Замостянській в м. Вінниці нанесла йому тілесні ушкодження, тобто потерпілий з самого початку повідомляв про виниклий конфлікт.
Наявність конфлікту та бійки підтверджена і висновками експертиз згідно яких і в потерпілого і в обвинуваченого виявлено легкі тілесні ушкодження.
Інші дії, що можуть утворити склад хуліганства, а саме ознаки особливої зухвалості, крім нанесення тілесних ушкоджень, прокурором в обвинуваченні не вказано, що свідчить про неможливість суду вийти за межі обвинувального акту. Мотив нанесення тілесних ушкоджень прокурором зазначений як дії в ході конфлікту, який виник на підставі раптових неприязних відносин.
Вказане та сукупність доказів у справі є підставою для прийняття судом рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України.
Таким чином, аналіз сукупності доказів у справі, зазначених положень ППВСУ, вимог ст. 337 КПК України свідчить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За місцем проживання ОСОБА_4 від 16.03.2017 року скарг на поведінку ОСОБА_4 до ТОВ «ЖЕО» не надходило.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №552 від 01.03.2016 ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка №20-4374 від 02.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не значиться.
Згідно вимоги про судимість від 23.11.2016 року ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинив умисний злочин, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, шкоду потерпілому відшкодував.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, думки потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, повідомив, що з ним примирився та просив закрити провадження, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив злочин невеликої тяжкості, вину визнав, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодував шкоду потерпілому, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 296 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: DVD-диск марки «Perfeo» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: