Справа № 339/51/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000059 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого на утримання двоє малолітніх дітей, не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна при таких обставинах.
30.01.2017 року, перебуваючи в лісовому масиві в урочищі «Фільварок», що на околиці АДРЕСА_2 Поляницького лісництва ДП « Болехівське лісове господарство», він побачив колоди породи «сосна», загальною кубомасою 8,792 м3 , які в зрубаному вигляді лежали на землі та вирішив вчинити крадіжку.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 31.01.2017року біля 21 год. автомобілем марки ЗІЛ-131 під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не були обізнані з його злочинними намірами та не перебували з останнім у злочинній змові, приїхали в 7 кв. ділянки 30 Поляницького лісництва, ДП "Болехівського ЛГ", де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи вільний доступ за допомогою баланшів шляхом накочування завантажив на кузов автомобіля колоди дерев породи «сосна».
Однак, завантаживши лісопродукцію кубомасою 4.138 м3 вартістю 3396.32 грн., свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений працівниками поліції та лісової охорони.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав та пояснив, що перебуваючи в лісовому масиві, урочищі «Фільварок», побачив колоди породи «сосна», які в зрубаному вигляді лежали на землі та вирішив вчинити крадіжку. На наступний день пішов до ОСОБА_5 та попросив привезти дрова, а ОСОБА_6 - допомогти загрузити Однак їм не повідомив, що все це незаконно та вказав, що має відповідні документи. Приїхав в ліс, де за допомогою баланшів розпочали завантажувати на кузов автомобіля колоди. Завантаживши частину колод, були виявлені працівниками поліції та лісової охорони.
Вся вилучена лісопродукція повернута лісгоспу. На даний час усвідомив неправомірність своїх дій , у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає, збитки відшкодовано, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а.с.21).
При таких обставинах суд, з"ясувавши думку учасників судового провадження , керуючись вимогами ст. 325 КПК України, вирішив проводити судове засідання без участі представника потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваче-ного ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, а також обставини справи, що пом`якшують покарання .
Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, одружений і разом з дружиною виховують двоє малолітніх дітей, на обліку в наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.
Обвинувачений покаявся у вчиненому і характер його поведінки після вчинення кримінального правопорушення свідчить про це, що суд відносить до обставин, що пом`якшують йому покарання.

Зокрема, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудив свою поведінку, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину .
Обставин, які б обтяжували йому покарання, відсутні.
Згідно ч.1 ст.68 КК України передбачено, що при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Частиною 3 ст.68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу із застосуванням положення ч.3 ст.68 КК України в межах 2/3 частини максимальної санкції ч.1 ст. 185 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

З наведеної норми закону вбачається, що у випадках використання майна з метою вчинення кримінального правопорушення таке майно конфіскується, крім випадків коли їх власник не знав про таке використання.

Відповідно до ч.1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

А згідно ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

При дослідженні речових доказів встановлено, що речовими доказами визнано : колоди дерев породи"сосна"в кількості 13штук, які передані на зберіганні в ДП "Болехівське лісове господарство" та автомобіль марки «ЗІЛ-131» д.н.з. НОМЕР_1 , 1975 року випуску, повернутий на на зберігання ОСОБА_5 .

Наявність у ОСОБА_5 технічного паспорту на вказаний автомобіль, посвідчення водія та страховий поліс , згідно якого вказаний автомобіль ним застрахований, свідчать про те, що він є володільцем вказаного автомобіля та не був обізнаний про вчинення крадіжки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 (одну тисячу сто п`ять) гривень.

Речові докази: лісопродукцію, а саме колоди дерев породи «сосна» в кількості 13 штук розмірами:

-довжиною 6.10 м.; діаметром 24;

-довжиною 6.10 м.; діаметром 26;

-довжиною 5.90 м.; діаметром 27;

-довжиною 5.90 м.; діаметром 19;

-довжиною 6.10 м.; діаметром 22;

-довжиною 5.60 м.; діаметром 17;

-довжиною 4.40 м.; діаметром 27;

-довжиною 5.50 м.; діаметром 27

-довжиною 6.0 м.; діаметром 24;

-довжиною 6.10 м.; діаметром 13;

-довжиною 3.20 м.; діаметром 38;

-довжиною 3.20 м.; діаметром 34;

-довжиною 6.10 м.; діаметром 29, що знаходяться на зберіганні в ДП "Болехівське лісове господарство" - залишити йому, як власнику.

-Автомобіль марки «ЗІЛ-131» д.н.з. НОМЕР_1 , 1975 року випуску, який переданий ОСОБА_5 під розписку на матеріальне зберігання залишити йому, як законному володільцю. До набрання вироку законної сили підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 немає.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України , оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1