ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1860/17
провадження № 1-кп/753/476/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000301 від 12.01.2017 р. по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям відповідно до положень ст. 45 КК України, та про закриття провадження з цих підстав. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану шкоду. Таким чином на думку захисника до обвинуваченого можливо застосувати положення ст. 45 КК України.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 45 КК України.
Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з мотивів його необґрунтованості та безпідставності.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 45 КК України - особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до положень ч.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
Аналіз наведених вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що клопотання захисника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки
в поведінці обвинуваченого відсутні всі передбачені законом складові дійового каяття. Так, дійове каяття полягає насамперед в активних діях обвинуваченого щодо сприяння розкриттю злочину, відшкодуванню завданої шкоди. Проте, в даному випадку суд не вбачає в діях ОСОБА_6 його активного сприяння розкриттю злочину, та в клопотанні захисника не конкретизовано, в чому саме полягає активне сприяння в розкритті злочину, та які саме дії виконав ОСОБА_6 направлені на сприяння розкриттю злочину. Крім того, відсутнє відшкодування шкоди, яка була усунута внаслідок вилучення викраденого майна, а не активних дій обвинуваченого. Таким чином, суд вважає, що лише щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні не є достатнім для можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 45 КК України, у зв`язку з чим суд розцінює зазначене клопотання як намагання обвинуваченого ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. А тому в задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 45 КК України, ст. 350 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1