АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/964/17 Справа № 210/2871/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нарткала Кабардино-Балкарська Республіка РФ, громадянина України, не одруженого, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 35 днів, до 30.08.2017 року, з забороною цілодобово покидати житло,

В с т а н о в и л а:

04 липня 2017 року старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Оскаржуваною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 35 днів, а саме до 30.08.2017 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , суддею оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; наявність утриманців; відсутність у підозрюваного офіційного постійного місця роботи; його репутація та майновий стан; наявність судимості; розмір завданої майнової шкоди. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання. Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_8 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином в силу ч. 4 ст. 12 КК України, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існують ризики: незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, вважаю, що підозрюваному ОСОБА_8 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_8 вказує на незаконність, необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка суперечить вимогам кримінального процесуального закону та існуючий судовій практиці. Зазначає, що судом першої інстанції було відмовлено в допиті понятих та свідків і не досліджене ні одного факту порушення, навіть не викликано до суду іншого підозрюваного, якого вказує слідча Мохнач, Цехового В. Судом першої інстанції було порушене і призначення судового слухання, про яке його повідомили за півтори години до засідання, що суперечить ст..135 ч.8 КПК України. Заявлений підозрюваним вмотивований відвід відхилявся суддею на місті, що також суперечить КПК України, останнім було заявлено більше, як 10 заяв про відвід судді Ступак, та не одного не було прийнято і затверджено, що порушує Бангалорські домовленості. Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів підозрюваному ОСОБА_11 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вважає, що до нього цілком можливим було б застосувати не цілодобовий домашній арешт , а особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Цілодобовий домашній арешт є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та унеможливлює відвідувати місце роботи, вести правозахисну та іншу громадську роботу. Також звертає увагу на те, що судом не взято до уваги, що матеріальна шкода визначена на припущеннях, про що сам експерт і зазначає, підозрюваний раніше не судимий, веде активну громадську роботу, проживає в цивільному шлюбі, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я. Будучи громадським активістом, представником в судах, чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання. Жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства так як він сам написав заяву повідомлення про даний злочин та доставив речові докази в поліцію, та впливати на свідків , оскільки вони вже надали органам досудового розслідування показання, та роль останнього у даному злочині є дещо іншою, тому їх показання ситуації жодним чином змінити не можуть. Крім того, жодних доказів які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого статтею ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК, України не існує. До клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про цілодобовий домашній арешт.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 вказує на незаконність, необґрунтованість ухвали слідчого судді. Зазначає, що суд проігнорував загальну норму, передбачену ст.20 КПКУ щодо забезпечення права на захист, не взяв до уваги відомості про місце роботи підозрюваного ОСОБА_8 , взяв за основу виключно припущення сторони обвинувачення, повністю ігноруючи письмову заву-клопотання підозрюваного про допит свідків, навіть не ставлячи на обговорення, що підтверджується журналом судового засідання від 27.07.2017 року з врахуванням поданих зауважень, суд посилається на показання свідків сторони обвинувачення, що суперечить ч.4 ст.193 КПКУ, відповідно до якої свідок має бути безпосередньо заслуханий судом, що також підтверджує загальна норма, задекларована у ст.23 КПКУ, не надав підозрюваному для ознайомлення матеріали, додатково надані прокурором. Звертає увагу апелянт і на те, що що відповідно до п.2 ч.2 ст.412 КПКУ судове рішення ухвалено не законним складом суду зважаючи на те, що судді ОСОБА_1 27.07.2017 року було заявлено відвід, зважаючи на те, що 27.04.2017 року захисником підозрюваного ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_12 укладено договір про надання правової допомоги з ОСОБА_13 колишньою дружиною головуючого по даній справі - слідчому судді ОСОБА_1 на представлення інтересів у справі про розподіл майна подружжя по справі № 212/434/16-ц у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу, стороною у якій є головуючий слідчий суддя по даній справі ОСОБА_1 . Під час організації слідчим суддею ОСОБА_1 «активного» нічного розгляду, який продовжувався після 22:00 годин 27.07.2017 року, існували не розглянуті відводи самому слідчому судді, а відтак і повноваження для розгляду та ухвалення рішення. Також зазначає, що на постанові, наданої прокуратурою на підтвердження повноважень прокурора, відсутні як печатка, так і оригінал підпису, а журнал судового засідання від 27.07.2017 року підписано не секретарем судового засідання ОСОБА_14 , вільний зразок підпису якої міститься на т.1 а.с.216, а помічником судді ОСОБА_15 .

Заслухавши суддю - доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційних скарг, а також в судовому засіданні з урахуванням уточнень до своїх апеляційних вимог, просили ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, пояснення слідчого, покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з того, що предметом клопотання слідчого є обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 та ухвалою суду першої інстанції задоволено застосування щодо підозрюваного саме цього запобіжного заходу, а також з урахуванням підстав, з яких сторона захисту оскаржує ухвалу слідчого судді в цілому, положень ч. 6 ст. 9, ст. 7, п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України, ст. 129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на справедливий суд, колегія суддів приходить до висновку, що дана ухвала підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційним переглядом встановлено, що в провадженні СВ Металургійного ВП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000828, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, об`єктивна сторона якого полягає в тому, що ОСОБА_8 , 27.03.2017 приблизно о 16.15 годин, переслідуючи корисливу мету, направлену на заволодіння чужим майном, приїхав на автомобілі «RENAULTTRAFIC» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_18 , разом з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до парку «Героїв», що розташований по проспекту Металургів в Металургійному районі м. Кривого Рогу. Після чого, реалізуючи заздалегідь розподілені злочинні ролі ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , вийшли з автомобіля та направились до того місця, де були складені дрова м`якої породи з простого тополя, які того дня були заготовлені працівниками КП «Сансервіс» в результаті омолодження дерев простого тополя, що перебувають на балансі Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , в присутності працівників КП «Сансервіс» та КП «Криворізька муніципальна гвардія», відчинили багажне відділення вищевказаного автомобіля, в яке почали завантажувати дрова м`якої породи з простого тополя. Присутні при цьому працівники КП «Сансервіс» та КП «Криворізька муніципальна гвардія», почали казати ОСОБА_8 та ОСОБА_19 аби вони зупинилися, тобто припинили свої злочинні дії, оскільки завантажують майно, яке належить Управлінню благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. Однак, ОСОБА_8 та ОСОБА_19 не зважали на вимоги припинити свої злочинні дії. Таким чином, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_19 розуміючи, що їх дії носять відкритий характер, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжували завантажувати належні Управлінню благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради 2,2 метра3 дров м`якої породи з простого тополя, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 1382 від 10.05.2017 станом на 27.03.2017 становила 660 гривень 00 копійок. Після чого, працівниками КП «Криворізька муніципальна гвардія» були викликані працівники поліції, які прибувши на місце, припинили злочинні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , перешкодивши останнім вивезти на автомобілі «RENAULTTRAFIC» д/н НОМЕР_1 з парку «Героїв» відкрито викрадені ними 2,2 метра 3 дров м`якої породи з простого тополя, у зв`язку з чим ОСОБА_8 та ОСОБА_19 не змогли довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

30 червня 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України.

04 липня 2017 року старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного, ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та інших обставин.

В частині 1 ст. 194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 35 днів, а саме до 30.08.2017 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може та вважає, що заслуговують на увагу доводи сторони захисту про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону щодо зазначених слідчим суддею підстав для задоволення клопотання слідчого.

Згідно із п.3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких також відносяться запобіжні заходи, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням

Як під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду, слідчим та прокурором не було доведено наявність підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у данному кримінальному провадженні, які були вказані слідчим у клопотанні, та на які послався слідчий суддя у своєму рішенні про часткове задоволення цього клопотання, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тому в даному випадку слідчий суддя мав відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, в тому числі й щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Однак, при постановленні оскаржуваного судового рішення, вказані обставини судом першої інстанції не враховані, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та є підставою для його скасування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді як необґрунтованої та невмотивованої з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 та задоволення вимог за апеляційними скаргами підозрюваного та його захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 30.08.2017 року з забороною цілодобово покидати житло скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
____________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3