Справа №201/1849/17-к
Провадження № - 1кп/201/168/2017
УХВАЛА
30 березня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0000564 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

В судовому засіданні, на виконання вимог ст. 331 КПК України, судом поставлено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні прокурором просив продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, так як існують ризики того, що: обвинувачений може намагатись уникнути суду, оскільки останній під час досудового слідства перебував у розшуку, може намагатись впливати на свідків та продовжити вчинення злочинів, а менш суворі запобіжні заходи не здатні нівелювати ці ризики.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що підстав для оголошення обвинуваченого в розшук фактично не було, він хворів і коли дізнався про його виклики то самостійно з`являвся на всі процесуальні дії.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 307 КК України, які являються тяжкими, той факт, що обвинувачений дійсно оголошувався у розшук, судимий за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобв, що в своїй сукупності говорить про необхідність продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України, так як на сьогоднішній день не відпали ризики визначені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може намагатись уникнути суду.

Інші ризики, заявлені прокурором в судовому засіданні не доведені.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Визначаючи розмір застави, суд враховує вище перелічені обставини, особу обвинуваченого, та вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 128 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 28 травня 2017 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, отримувач ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 128 000 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Головуючий суддя ОСОБА_1