АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/707/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1366/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського ВП.

Накладено арешт на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №90284211 від 22.06.2017 року належить ОСОБА_7 , з забороною нею розпоряджатись.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 27 липня 2017 року до Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, а саме на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-3).
Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що санкція кримінального правопорушення передбачає обов`язкову конфіскацію майна та з огляду на те, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, на теперішній час є необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, 06 серпня 2017 року через канцелярію Харківської установи виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Вимога в апеляційній скарзі щодо розгляду даної апеляційної скарги за особистої участі ОСОБА_7 , який утримується під вартою та його адвоката, не базується на вимогах КПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Однак, відповідно до ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України.

Таким чином, по даній справі ОСОБА_7 є власником майна і має статус підозрюваного, а не обвинуваченого, а тому його клопотання про розгляд справи за його участю не підлягає задоволенню.

Від проведення судового розгляду в режимі відеоконференції ОСОБА_7 відмовився хоча раніше просив про це.

В суді першої інстанції під час розгляду клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню №00000412 адвокат участі не приймав, матеріали судового провадження та апеляційна скарга ОСОБА_7 даних про нього не містить.

Таким чином, перепон для апеляційного розгляду у відповідності до вимог ст.ст.401, 405 КПК не вбачається.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Богодухівським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000412 від 21.06.2017 року за ч.2 ст.187 КК України (а.с.4).

21 червня 2017 року ОСОБА_7 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (а.с.38).

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 23 червня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.36, 37).

24 липня 2017 року потерпілим ОСОБА_10 подано цивільний позов в порядку ст.128 КПК України про відшкодування майнової та моральної шкоди (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Санкція ч.2 ст.187 КК України інкримінована ОСОБА_7 передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчого від 27.07.2017 року слідчий суддя встановив, що санкція ч.2 ст.187 КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна та з огляду на те, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, на теперішній час є необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Суб`єктивні висновки про незаконність ухвали слідчого судді та посилання апелянта на те, що він є лише підозрюваним по справі і що його вина ч.2 ст.187 КК України у встановленому порядку ще не доведена, а досудове розслідування ще не закінчено, не базуються на вимогах КПК України, а тому судова колегія їх до уваги не приймає.

Більш того, судова колегія акцентує увагу апелянта, що всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції після закінчення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженні №00412 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді