АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2597/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_10 , і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,70 кв. м., житловою площею 43,70 кв. м., та на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про поновлення їм строку на оскарження ухвали слідчого судді і просять скасувати цю ухвалу в частині накладення арешту на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначають, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без повідомлення власника майна ОСОБА_8 , а ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року не була направлена в адресу останнього.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вважають її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянти зазначать, що 30 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого з 19 квітня 2010 року стало Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та ОСОБА_11 укладено кредитний договір № 0015/07/00 - І від 30 березня 2007 року про кредит на придбання нерухомості у сумі 263000 доларів США строком по 29 березня 2022 року, зі сплатою 13 % річних. 11 листопада 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та ОСОБА_11 було укладено Договір іпотеки, посвідчений ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 5832, на підставі якого в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 65,60 кв. м., загальною площею 118,30 кв. м. було передано в іпотеку банку. Як вказують представники, 12 грудня 2016 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 336-Ф про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0015/07/00 - І від 30 березня 2007 року і Договори про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки за р. № 5832 від 11 листопада 2008 року, за Договором Іпотеки за р. № 2323 від 30 березня 2007 року та Договорами поруки б/н від 30 березня 2007 року, за якими права кредитора за відповідними договорами перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ». В подальшому, а саме 14 грудня 2016 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» та ОСОБА_8 укладено Договір про відступлення права вимоги № 1412/16 від 14 грудня 2016 року за Кредитним договором № 0015/07/00 - І від 30 березня 2007 року, а 15 грудня 2016 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» і ОСОБА_8 було укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки за № 5832 від 11 листопада 2008 року, за Договором Іпотеки за № 2323 від 30 березня 2007 року та Договорами поруки б/н від 30 березня 2007 року, за якими права кредитора за відповідними договорами перейшли до ОСОБА_8 . Таким чином, як зазначають апелянти, за відповідними договорами право вимоги за кредитним договором, договорами іпотеки та поруки перейшло до ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 звертають увагу, що договори від 15 грудня 2016 року, укладені між ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» та ОСОБА_8 , про відступлення права вимоги за Договором іпотеки за № 5832 від 11 листопада 2008 року і за Договором Іпотеки за № 2323 від 30 березня 2007 року є чинними та підлягають виконанню сторонами.
Також представники зазначають, що, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 березня 2017 № 83943147, квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 65,60 кв. м., загальною площею 118,30 кв. м., належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , дата державної реєстрації 20 березня 2017 року.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання йому було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги представників, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представники власника майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не пропустили, але їх апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 20 березня 2017 року без виклику власника майна ОСОБА_8 або його представників. Лише 21 квітня 2017 року представники власника майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознайомилися в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва з ухвалою слідчого судді, а 25 квітня 2017 року направили по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, представники власника майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не пропустили п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001693, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що у березні 2012 року ОСОБА_11 , перебуваючи у дружніх відносинах із ОСОБА_13 , попросив останнього дати йому у борг гроші в сумі 70000 доларів США з метою нібито інвестування їх у свій бізнес-проект. При цьому повернути грошові кошти ОСОБА_11 зобов`язався впродовж трьох років, але не пізніше березня 2015 року. Крім того, ОСОБА_11 з метою переконання ОСОБА_13 передати йому гроші пообіцяв останньому повернути всю суму із надбавкою у 20 30 % до суми боргу.
09 березня 2012 року ОСОБА_13 , знаходячись на Амурській площі в місті Києві, передав ОСОБА_11 гроші в сумі 70000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України (1 долар США = 7 грн. 98 коп.) становило 558600 гривень.
ОСОБА_11 , отримавши грошові кошти від ОСОБА_13 під виглядом позики, не маючи насправді на меті повертати гроші, а обернути їх на свою користь, заволодів шляхом обману грошима ОСОБА_13 та не повернув останньому гроші в сумі 70000 доларів США, що є особливо великим розміром, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
20 березня 2017 року старший слідчий СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,70 кв. м., житловою площею 43,70 кв. м., та на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року дане клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи це клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001693, в частині накладення арешту на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_10 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , з огляду на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК Україна.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 .

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_10 , і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67, 70 кв. м., житловою площею 43,70 кв. м., та на 6/10 частки квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4