У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , представника володільця майна - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Одесі скаргу директора ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000039 від 17.03.2017 року,
в с т а н о в и в
Директор ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 17 липня 2017 року Приморським районним судом міста Одеси було винесено ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) за період 2015-2017 р. На підставі ухвали, старший слідчий 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області 18.07.2017 року склала протокол тимчасового доступу до речей і документів, на підставі якого вилучила документи вказаного підприємства. Однак, в порушення вимог ст. 167 ч. 1 КПК України, із клопотання про накладення арешту орган досудового розслідування не звернувся, вилучену документацію законному володільцю не повернув. Вказані дії, скаржник вважає як незаконні та просить зобов`язати негайно повернути йому тимчасово вилучене майно.
Представник власника майна клопотання підтримала в повному обсязі.
Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов до висновку про необхідність задоволення скарги із наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року надано тимчасовий доступ до речей документів ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
18.07.2017 року старший слідчий ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 о 15 годині 00 хвилин в присутності головного бухгалтера ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 склала протокол тимчасового доступу до речей і документів, та вилучила їх.
У відповідності до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
На підставі вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, майно яке вилучено органом досудового розслідування, є тимчасово вилученим майном, оскільки з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно орган досудового розслідування у передбачений законом строк не звернувся таким чином дане майно знаходиться у органу досудового розслідування безпідставно та в порушення вимог ч. 1 ст. 100 КПК України.
Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, напряму порушує законні права особи на безперешкодне володіння своїм майном, а тому скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу директора ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - ОСОБА_4 на бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000039 від 17.03.2017 року - задовольнити.
Вилучені 18.07.2017 року документи за Описом речей і документів, які були вилучені на підставі Ухвали слідчого судді, суду в підлягають якнайшвидшому поверненню законному власнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
23.08.2017