Справа № 461/1040/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/144/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Львів Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/1040/17, за участю

скаржників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2017 року,

встановила:
Цією ухвалою скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого повернуто скаржникам, оскільки така подана після закінчення строку, передбаченого п.3 ч.2 ст.304 КПК України та не порушено питання про поновлення цього строку.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати таку та постановити нову ухвалу про направлення скарги на розгляд іншого слідчого судді.

Вважають дану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України та висновкам Вищого спеціалізованого суду України.

Звертають увагу на те, що скарга на бездіяльність слідчого подана на постанову старшого слідчого з ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 03.02.2017 року про часткове задоволення клопотання скаржників, якою відмовлено в поверненні грошових коштів у зв`язку з їх визнанням речовими доказами.

До постанови слідчого були додані: постанова про визнання і прилучення до справи речових доказів, акт прийому-передачі майна від 22.05.2015 року. Саме з доданих до цієї постанови документів стало відомо про постанову слідчого ОСОБА_9 від 21 травня 2015 року про визнання і прилучення до справи речових доказів, зокрема грошових коштів.

Про те, що така постанова була прийнята слідчим 21 травня 2015 року, вони не повідомлялися, а копія такої на їх адресу не скеровувалась. Підтвердженням цього слугує саме клопотання про повернення грошових коштів від 17 січня 2017 року.

При цьому копію постанови слідчого ОСОБА_9 від 21 травня 2015 року, як додаток до постанови слідчого ОСОБА_8 датовану 17 січня 2017 року, отримали лише 27 січня 2017 року, про що ОСОБА_6 розписався на копії супровідного листа, який є в матеріалах кримінального провадження.

Тому обчислення строку на оскарження постанови слідчого починається з 27 січня 2017 року та закінчується 06 лютого 2017 року. Скарга на бездіяльність слідчого подана 04 лютого 2017 року, з дотриманням строку для оскарження.
Так як строк на оскарження постанови слідчого від 27.02.2017 року порушений не був, відповідно, клопотання про поновлення цього строку слідчому судді не подавалось.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, обговоривши наведені доводи та вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Скарга повертається, якщо така подана після закінчення строку, передбаченою частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Як вбачається з скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поданої в суд першої інстанції, в такій порушується питання про повернення грошових коштів, які постановою слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 21.05.2015 року визнані речовими доказами та долучені до справи.

Виходячи з змісту скарги, в такій описуються події пов`язані з вилученням коштів та долученням їх до справи, як речових доказів, при цьому скаржники не порушують питання про поновлення строку.

З врахуванням цього слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ст.304 КПК України правомірно повернув скаргу.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, є надуманими та не приймаються до уваги. Покликання на триваючий характер бездіяльності слідчого по даній справі та відсутність підстав для порушення питання про поновлення строку, про те що фактично ними оскаржується постанова слідчого про часткове задоволення клопотання від 17.01.2017 року, обґрунтовані лише в апеляційній скарзі, а не в скарзі поданій в суд першої інстанції. Приймаючи рішення, слідчий суддя керувався фактичними даними, що були зазначені в скарзі.

При вивченні судової справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнули б за собою скасування ухвали, про що порушується питання в апеляційній скарзі.

Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2017 року про повернення скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає вимогам законодавства, є законною та обґрунтованою.

Виходячи з цього апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2017 року про повернення скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без зміни, а їх апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4