АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 , на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня2016року,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набранням вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 11 жовтня 2011 року в період часу з 01:00год. по 01:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні більярдного клубу «Брейкс», по б-ру. Перова, 23-Б в м. Києві, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, з особливою зухвалістю, висловлювався брутальною лайкою у бік працівників більярдного клубу «Брейкс»: офіціанта ОСОБА_9 та бармена ОСОБА_10 , ігноруючи їх зауваження щодо припинення ним хуліганських дій.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 припинити хуліганські дії, декілька разів діставав із-за поясу штанів пневматичний пістолет «WALTHERCP99 compact» № НОМЕР_1 , калібру 4,5 мм., та з метою залякування потерпілих погрожував його застосуванням як словесно, так і демонстрацією пістолету ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які сприймали дії ОСОБА_7 як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.
У подальшому охоронець клубу ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_7 та з метою припинення хуліганських дій зробив йому зауваження, яке він проігнорував, та з метою вчинення опору знов дістав із-за поясу своїх штанів вказаний вище пневматичний пістолет, пересмикнув затвор на ньому та приставив дуло пістолету до голови потерпілого ОСОБА_11 , погрожуючи його застосуванням як словесно, так і демонстрацією, які ОСОБА_11 сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. В цей момент свідок ОСОБА_12 вихопив з руки ОСОБА_7 вказаний пневматичний пістолет та зупинив його хуліганські дії.
Згідно даних висновку експерта №285 від 09 листопада 2011 року вбачається, що наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет «WALTHERCP99», вилучений 11 жовтня 2011 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, бул. Перова, 23-Б, є пневматичним пістолетом «WALTHERCP99 compact» №6М НОМЕР_2 , калібру 4,5 мм. та до вогнепальної зброї не відноситься. (т.1 а.с.28-33).

В апеляції захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин справи, порушує питання про зміну вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року в частині призначеного судом покарання та призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України. Вважає, що вирок суду у цій частині є явно несправедливим внаслідок його суворості; суд не врахував заяви потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_7 вони не мають і просять суд призначити покарання, не пов`язане з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення злочину та доведеність вини ОСОБА_7 , порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю покарання ступеню тяжкості вчиненого засудженим злочину та його особі внаслідок м`якості, постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а також тривалий час переховувався від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, провівши судові дебати та надавши засудженому останнє слово, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до розділу ХІ «Перехідні положення» КПК 2012 року дана справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.
У відповідності зі ст. 323 КПК України (1960 р.) вирок суду має бути законним та обґрунтованим, підтвердженим перевіреними в судовому засіданні доказами, ґрунтуватись на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин та доказів у справі в їх сукупності і відповідати вимогам закону.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 ; обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стан алкогольного сп`яніння та дійшов законного і обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, належним чином вмотивувавши своє рішення у вироку.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимога Закону, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Суд першої інстанції не встановив підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, з чим і погоджується колегія суддів.
Разом з цим, суд першої інстанції вказав у вироку, що строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 необхідно обчислювати з 14 січня 2016 року. У судовому засідання в суді апеляційної інстанції встановлено, що згідно протоколу затримання від 14 січня 2016 року ОСОБА_7 фактично затримано 12 січня 2016 року.
Враховуючи викладене та діючи в межах повноважень, визначених ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів вважає необхідним змінити вирок в частині визначення початку строку відбування покарання.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора та захисника необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції в частині визначення початку строку відбування покарання - змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляції захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України, змінити в частині визначення початку строку відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 12.01.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення та перебування його під вартою з 12.01.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

______________ ______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/164/2016

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Доповідач: ОСОБА_1