Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 1-181/10
15 листопада 2010 року Красилівський районний суд Хмельницької
області в складі: головуючого - судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В., з участю прокурора Шибінського В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Красилові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не судимого, не військовозобовязаного, в вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.І КК України,
14 вересня 2010 року близько 20 години 40 хвилин на вул. Леніна в с.Митниці Красилівського району Хмельницької області між ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння, та його співмешканкою ОСОБА_2 на ґрунті ревнощів виникла суперечка. Під час суперечки ОСОБА_1 навмисно кулаком руки наніс удар в обличчя ОСОБА_2, від якого вона впала на землю. Продовжуючи свої дії на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ОСОБА_1 схопив її за коси та два рази вдарив головою об асфальт. Вказаними діями ОСОБА_1 умисно спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми лівої орбіти, субсклерального крововиливу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_1, взявши обома руками нижню конечність правої ноги ОСОБА_2 , умисно викрутив її, внаслідок чого умисно спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній треті, перелому медіальної кісточки зі зміщенням відламків, підвивихом ступні до зовні, розривом дистального синдесмозу, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоровя.
В судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним в умисному спричинені за вказаних обставин тілесних ушкоджень ОСОБА_2, щиро розкаявся в своїх діях, дав покази, що відповідають вищенаведеному та заявив клопотання про недоцільність дослідження фактичних обставин справи, з чим погодився і прокурор.
Суд, переконавшись в тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство по справі допитом підсудного і потерпілої ОСОБА_2.
Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні показання підсудного про те, як останній, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на ґрунті безпідставних ревнощів під час суперечки побив її, заподіяв вказані тілесні ушкодження. Після цього він відніс її додому, викликав лікарів, які надали їй медичну допомогу. На даний час ОСОБА_1 піклується про неї, оплачує її витрати на лікування, а тому вона просить не позбавляти його волі.
Оцінивши покази підсудного і потерпілої, що узгоджуються з матеріалами справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 і кваліфікує його дії за ст.122 ч. 1 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.
При призначенні підсудному міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.
ОСОБА_1 щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував завданий збиток, що визнається судом як обставини, які пом'якшують його покарання.
Суд також враховує думку потерпілої, яка просить не позбавляти ОСОБА_1 волі, оскільки останній на даний час допомагає їй в побуті та лікуванні.
Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливо без ізоляції його від суспільства, призначає йому покарання у виді позбавлення волі і визнає необхідним ухвалити про звільнення його від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.
Відповідно до ст.76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_1 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально- виконавчу інспекцію.
Позовні вимоги прокурора Красилівського району в інтересах Красилівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в сумі 2702,94 гривні на стаціонарне лікування потерпілої підлягають задоволенню в повному розмірі, оскільки їх визнав підсудний, вина якого в заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, розмір витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 підтверджується довідкою вказаної лікарні.
Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд
засудив :
ОСОБА_1 за ст.122 ч.І КК України на 2 (два) роки позбавлення
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.
Позов прокурора Красилівського району задовольнити.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.