Провадження №1-кп/523/366/17
У Х В А Л А
про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

22.05.2017 м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_6 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_10 , під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, а також ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України,
в с т а н о в и в:

Строк застосованого до кожного із обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 26 травня 2017 року, у зв`язку з чим судом поставлено на вирішення учасників процесу питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Прокурором вважав необхідним продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , кожного окремо, в обґрунтування яких прокурор послався на тяжкість вчинених діянь, низькі соціальні зв`язки, випадки притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності, повторне вчинення ОСОБА_12 злочину корисливої спрямованості, а також можливий неправомірний вплив на потерпілих та свідків, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого ухилення ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від суду, продовження злочинної діяльності та неправомірного перешкоджання провадженню.

З`ясувавши заперечення сторони захисту, яка поросила змінити запобіжні заходи на інші, не пов`язані з ув`язненням, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні, зокрема особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або до довічного позбавлення волі.

Оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку кожного із обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи із вміненого їм спільно вчиненого діяння, яке характеризується підвищеною суспільної небезпекою, а також даними стосовно осіб обвинувачених, а саме, стосовно ОСОБА_11 про вчинення цього діяння в період тривання іспитового строку за вчинення іншого злочину корисливої спрямованості, стосовно ОСОБА_9 про вмінення декілька епізодів злочинної діяльності, вчинених з корисливою метою, а також по відношенню до рідної бабусі.

На думку суду, незважаючи на неповнолітній вік кожного із обвинувачених під час можливого вчинення вмінених їм діянь, характер та механізм здійснення вмінених їм дій, з можливістю призначення за це суворих покарань, обумовлюють існування ризиків продовження злочинної діяльності та ухилення від відповідальності, вірогідність настання яких із спливом часу не зменшилася.

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки вмінене ОСОБА_9 та ОСОБА_11 діяння спричинило загибель людини.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193, 314-316, 369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_9 , а також обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_11 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в Одеській установі виконання покарань №21 на строк до 20 липня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити обвинуваченим та начальникові ДУ «Одеської установи виконання покарань №21».

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточне прийняте в кримінальному провадженні судове рішення.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3