Справа № 461/3375/17
Провадження № 1-кс/461/3170/17
УХВАЛА

17.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим,-

в с т а н о в и в :
15.05.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 01 вересня 2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000046 від 04.03.2016 року, за ч.1 ст. 364 КК України, зобов`язати прокурора ОСОБА_4 виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, шляхом винесення процесуального документу та видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права потерпілого. Оскаржувану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки прокурор формально з`ясував природу правовідносин, про які зазначено у клопотанні про визнання потерпілим. Постанова не вмотивована та не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого, на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника на підтримання доводів викладених у скарзі, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000046, вважаю, що скаргу слід задовольнити частково, виходячи з нижченаведеного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальну провадженні № 0000046.

Постановою від 01 вересня 2016 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 відмовлено у визнання ОСОБА_3 потерпілим, у зв`язку з тим, що будучи допитаним у кримінальному провадженні №0000046 від 04.03.2016 р. в якості свідка ОСОБА_3 не надано жодних відомостей про завдану йому зазначеним кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, адже обставини, наведені у ній прокурором не є достатніми. При цьому, не взято до уваги обставини викладені ОСОБА_3 у заяві від 28.08.2016 року, не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання матеріальної, моральної або фізичної шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому таку слід скасувати, зобов`язавши прокурора в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000046 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.08.2016 року з приводу визнання заявника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000046 та повідомити автора клопотання про результати його розгляду.

Решта вимог скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України прокурор, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто, питання щодо вирішення клопотань сторін кримінального провадження та вирішує слідчий, прокурор.

Слідчий суддя не має правових підстав зобов`язувати прокурора або слідчого визнавати ОСОБА_3 потерпілим, тому що це є їх компетенцією. В свою чергу, слідчий суддя має можливість перевірити законність відмови у визнанні потерпілим, та у випадку незаконності такого рішення (постанови) скасувати постанову слідчого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст.ст.214, 303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 01 вересня 2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000046 від 04.03.2016 року.

Зобов`язати прокурора в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000046 від 04.03.2016 року повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.08.2016 року, за результатами розгляду якого прийняти рішення в порядку ст. 55 КПК України та повідомити автора клопотання про результати його розгляду.

В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1