Справа № 190/477/17
Провадження №1-кп/190/69/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дівоче Поле Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта початкова загальна, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 24.02.2017 року приблизно о 20 год. 00 хвл., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливої зацікавленості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де з металевої ємності, яка знаходилась на території вказаного домоволодіння, таємно викрав 100 кг зерна фуражної пшениці, пересипавши її у два поліпропіленові мішки, кожен по 50 кг вартістю 3,85 грн за 1 кг, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 385 грн.

Однак ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитися викраденим з причин, які не залежали від його волі, так як був викритий на місці скоєння кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовившись від показань в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст. 349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи ОСОБА_4 зрозуміла. Судом з`ясовано, що наслідки подання заяви обвинуваченому зрозумілі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати :
- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, який не був закінчений з причин, що не залежали від його волі.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання в силу ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого, виходячи з положень статей 65-67 КК України, наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей, належно перевірених та оцінених судом, ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування реального покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде максимально сприяти досягненню мети покарання.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речові докази два мішки з фуражною пшеницею в загальній кількості 100 кг. по 50 кг. кожен слід залишити власнику.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженю не заявлявся.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд ,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання ТРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази два мішки з фуражною пшеницею в загальній кількості 100 кг. по 50 кг. кожен залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1