Провадження № 1-кс/317/645/2017
Справа № 317/2279/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001159, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2017 р., за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що 03.08.2017 р., о 03 год. 10 хв., від оператора «102» надійшло повідомлення, що ОСОБА_6 , перебуваючи на 1 км автодороги «Запоріжжя-Біленьке», що поблизу с. Бабурка Запорізького району Запорізької області, із застосуванням сльозоточивого газу, умисно спричинила робітнику правоохоронних органів інспектору роти № 2 УПП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 тілесні ушкодження під час виконання останнім службових обов`язків.
Зазначене повідомлення 03.08.2017 р. було зареєстровано в журналі заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області під № 6922.
03.08.2017 р. заступником начальника СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 внесено відомості до ЄРДР під №0001159, з визначенням кримінально-правової кваліфікації за ч. 2 ст. 345 КК України та розпочато досудове розслідування.
Під час проведення огляду місця події 03.08.2017 р. з 04 год. 00 хв. до 04 год. 30 хв., території ділянки проїжджої частини автодороги «Запоріжжя-Біленьке» 1 км між м. Запоріжжя та с. Бабурка, Запорізького району Запорізької області, на лівому узбіччі за напрямком руху до с. Біленьке Запорізького району Запорізької області з правого боку від автомобіля «Nissan X-trail», зафіксовано засіб для самозахисту балончик сльозоточивої та дратівної дії «Терен-4», який зі слів інспектора УПП у м. Запоріжжі ОСОБА_9 , пасажир ОСОБА_6 застосувала до працівників Національної поліції України. В ході огляду балончик зі сльозоточивою речовиною вилучено, упаковано в спеціальний пакет та в подальшому визнано речовим доказом.
03.08.2017 р. щодо зазначеного засобу для самозахисту балончика сльозоточивої та дратівної дії «Терен-4», винесено постанову про визнання його речовим доказом.
На переконання слідчого на теперішній час існує потреба у накладенні арешту на засіб для самозахисту балончик сльозоточивої та дратівної дії «Терен-4», який належить ОСОБА_6 .
У судове засідання з`явився старший слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 , які просили клопотання задовольнити.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання підозрювана ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_10 до суду не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Заслухавши старшого слідчого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а отже згідно ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим, та згідно ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення злочину, має значення речового доказу, враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження автомобілем, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001159, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: засіб для самозахисту балончик сльозоточивої та дратівної дії «Терен-4» та заборонити використання та розпорядження арештованим майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1