Справа № 461/2024/17
Провадження № 1-кс/461/1831/17
УХВАЛА
іменем України
04.04.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії старшого слідчого другого слідчого другого слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою від 17.02.2017 року у кримінальному провадженні №0000007 від 16.02.2017 року та зобов`язати слідчого вчинити обов`язкові процесуальні дії, а саме видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 14.03.2017 року ОСОБА_3 отримала постанову від 17.02.2017 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000007 від 16.02.2017 року. Вважає, що таке рішення слідчого є необґрунтованим та безпідставним. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлалася про час та місце розгляду справи, що підтверджується конвертом з рекомендованим повідомленням, який повернувся до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, телефонограмами та довідками про доставлення смс-повідомлення.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
З огляду на те, що скаржник у судові засідання не з`являється, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги слідчий суддя вважає за необхідне розглянути скаргу у відсутності ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування технічними засобами не відбувалося на підставі ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що в провадженні другого СВ Прокуратури Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000007 від 16.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо завідомо неправдивого повідомлення прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

14.03.2017 року ОСОБА_3 отримано постанову старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 17.02.2017 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 . З даної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням не здобуто будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди при обставинах, що є предметом дослідження.

Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документу. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Так, слідчий суддя погоджується з висновками старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , які викладені в оскаржуваній постанові від 17.02.2017 року, оскільки ОСОБА_3 не наведено даних про те, що їй завдано будь-яку моральну, фізичну чи матеріальну шкоду, належних та допустимих доказів завдання такої шкоди ОСОБА_3 не надано, відтак оскаржувана постановою є законною та обґрунтованою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим необхідно відмовити.
Оскільки, слідчий суддя вважає оскаржувану постановою законною та обґрунтованою, відтак у задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого вжити процесуальних дій, а саме видати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого необхідно також відмовити.

Розглядаючи вимоги про визнання протиправними дії старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, КПК України не надає повноважень слідчому судді визнати дії чи бездіяльність слідчого протиправними, а тому в цій частині вимог скарги також необхідно відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволені скарги необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1