Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1028/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000198 на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18 грудня 2013 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року, призначено остаточне покарання у виді 5 ( п`яти ) років 1 ( одного ) місяця позбавлення волі. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що 14 березня 2016 року близько 10.30 год. в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області прийшов в домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 та виявивши його відсутність, з метою крадіжки, проник в приміщення гаража звідки таємно викрав мішок насіння соняшника, вагою 30 кілограмів, вартістю 300 гривень з яким з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
В доповненій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_8 , просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України перерахувати строк відбування покарання з 17.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом не враховано, що ОСОБА_8 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Крім того, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, страждає алкогольною залежністю, а тому вважає, що призначене судом покарання є занадто м`яким. Також судом при призначенні покарання не вирішено питання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

- захисник адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду в частині призначення його підзахисному покарання та відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

В обґрунтуванні апеляційної скарги вказав, що призначаючи його підзахисному покарання суд не прийняв до уваги особу обвинуваченого який свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проживає з хворою матір`ю та братом інвалідом 3 групи, що потерпілому, перед яким обвинувачений вибачився, відшкодовано завдані збитки, а злочином не було завдано тяжких наслідків.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката, а апеляцію прокурора залишити без задоволення, висновок прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, а апеляцію адвоката просив залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а апеляція адвоката задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації дій та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 кваліфікувавши дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого, як особа обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період іспитового строку. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди та прохання потерпілого не призначати обвинуваченому суворе покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на вказане, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і призначив ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, яке як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляції прокурора про те, що призначене ОСОБА_8 судом покарання не відповідає особі обвинуваченого внаслідок м`якості і, що саме більш тяжке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи. Так, прокурором не доведено з яких підстав більш тяжке покарання саме у виді 6 років позбавлення волі, буде достатнє й необхідне для виправлення обвинуваченого, а суд в свою чергу, призначаючи обвинуваченому покарання, врахував всі наявні обставини справи за яких було вчинено крадіжку.

Вимоги апеляцій прокурора в частині не застосування судом при призначені обвинуваченому покарання положень ч.5 ст. 72 КК України є слушними.

Твердження адвоката в апеляційній скарзі про те, що при призначенні його підзахисному покарання судом не враховані зазначені в апеляції обставини справи, на думку колегії є безпідставними. Так, судом першої інстанції в повній мірі були враховані обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, думку потерпілого щодо призначення покарання і відповідно до санкції ч.3 ст. 185 та вимог ст. 71 КК України ОСОБА_8 було призначено мінімальне покарання про що зазначено у вироку.

Крім того, як убачається із матеріалів справи ОСОБА_8 за вироком суду від 10.04.2012 року був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від його відбування з іспитовим строком на 1 рік. Після закінчення іспитового строку ОСОБА_8 знову вчиняє 4 епізоди крадіжок за що був засуджений вироком суду від 18.12.2013 року за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України знову був звільнений від відбування покарання з випробуванням. Під час іспитового строку ОСОБА_8 знову вчиняє злочин, який відноситься до категорії тяжкого. Враховуючи зазначене є безпідставними та не заслуговують на увагу вимоги апеляції адвоката про можливість призначення його підзахисному покарання знову із застосуванням ст. 75 КК України.

Будь яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляціях не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, апеляцію адвоката залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2016 року по 20 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2