Справа №766/733/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2017 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні тклопотання,

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в інтересах ОСОБА_4 , в якій просив: скасувати постанову прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.10.2016 р. про відмову у задоволенні його, адвоката ОСОБА_6 , клопотання від 24.10.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000274 від 10.05.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України; зобов`язати слідчого Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_7 протягом 48 годин з моменту ухвалення відповідного судового рішення припинити розшук ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000274 від 10.05.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України; зобов`язати слідчого Головного управління Національної поліції в Херсонській, області ОСОБА_7 протягом 48 годин з моменту ухвалення відповідного судового рішення повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_4 та вчинити усі інші необхідні дії для виключення його прізвища з бази розшуку МВС України; зобов`язати уповноваженого прокурора прокуратури Херсонської області протягом 72 годин з моменту ухвалення відповідного судового рішення здійснити процесуальні дії, необхідні та достатні для закінчення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000274 від 10.05.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України, а саме: прийняти постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення; зобов`язати уповноважену особу прокуратури Херсонської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження протягом 24 годин з моменту прийняття уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000274 від 10.05.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України.

В обґрунтування скарги посилався на те, що в провадженні слідчого Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000274 від 10.05.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України. Прокурором, який здійснює процесуальне курівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 .

Вважаючи, що матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_4 злочинів, що йому інкримінуються, а рішення про повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України, прийнято в порушення вимог встановлених КПК України, 24.10.2016 р. він в інтересах ОСОБА_4 звернувся до прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про припинення розшуку ОСОБА_4 та повідомлення Міністерства внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_4 та вчинення усіх інших необхідних дій для виключення його прізвища з бази розшуку МВС України.

Однак, постановою прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.10.2016 р., копія якого була отримана його представником 27.10.2016 р., у задоволенні вказаного вище клопотання було відмовлено.

Вважав, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність прокурора, яка полягає у незадоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, у невиконанні обов`язку з вчинення дій, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 283 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині підозри ОСОБА_4 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України, а також порушення ст. 28 КПК України, щодо недодержання розумного строку розслідування кримінального провадження.

Станом на цей час матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України.

Навпаки, з матеріалів кримінального провадження вбачається лише наявність цивільно-правових відносин, що виникли між учасниками провадження, без будь-яких ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, суди всіх інстанцій, в тому числі і Верховний суд України, відповідно до вимог ст. 236-8 КПК (в редакції 1960р.) перевірили наявність приводів і підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 і прийшли до висновку про їх відсутність, та визначили фактичну наявність лише цивільно-правових відносин без будь-яких ознак кримінального характеру, і, як наслідок, - оскаржені постанови про порушення кримінальних справ були скасовані (копії судових рішень є у матеріалах кримінального провадження).

З цього приводу є судова практика по резонансній справі щодо ОСОБА_8 , де Київський районний суд м. Харкова, закриваючи провадження у кримінальній справі, у своїй постанові від 28.02.2014 р. вказав на незаконність скасування Генеральною прокуратурою України постанови про закриття кримінальної справи після її перевірки у встановленому законом порядку найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, рішення якого є остаточним та оскарженню не підлягає, тобто Верховним судом України.

Однак, незважаючи на встановлення судами юридичного факту відсутності ознак складу злочину, слідчим УМВС України в Херсонській області, в порушення вимог Закону, знову повторно було порушено кримінальну справу за тими ж самими фактами.

Статтею ж 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Однак, всупереч вказаним нормам кримінального процесуального закону, постанова прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.10.2016 р. про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження належним чином вмотивована не була.

Також в порушення ст. ст. 28, 283 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, не забезпечено дотримання розумних строків здійснення досудового розслідування, чим грубо порушено гарантоване ОСОБА_4 право на розгляд обвинувачення проти нього в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Крім того, у розшук може бути оголошений лише підозрюваний, місцезнаходження якого невідоме органу досудового розслідування. Вирішення питання щодо законності оголошення ОСОБА_4 у розшук потребує дослідження фактів набуття останнім статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а також наявності чи відсутності у органу досудового розслідування відомостей про місцезнаходження ОСОБА_4 .

Станом на 07.10.2014 р., тобто день складання повідомлення про підозру, ОСОБА_4 не був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення та щодо нього не було обрано запобіжний захід, повідомлення про підозру могло бути складене за умови наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

В той же час, органом досудового розслідування не було дотримано положень ст. 278 КПК України щодо обов`язку належного вручення повідомлення про підозру особі, відносно якої воно складене, з огляду на наступне.

Так, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стало відомо, що 07.10.2014 р. слідчим ОСОБА_7 за погодженням з прокурором було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказане повідомлення про підозру у день його складення, тобто 07.10.2014 р., було направлено слідчим рекомендованим поштовим листом за адресою реєстрації місця реєстрації ОСОБА_4 .

У вказаний же день, тобто 07.10.2014 р., слідчим ОСОБА_7 було складено постанову про оголошення ОСОБА_4 в розшук, з посиланням на те, що підозрюваний нібито ухиляється від слідства і його місцезнаходження невідоме.

Крім того, 07.10.2014 р., тобто в той же день, слідчим було складено клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені клопотання були подані слідчим до Суворовського районного суду м. Херсона на наступний день 08.10.2014 р.

Таким чином, слідчий, не отримавши будь-яких даних про вручення ОСОБА_4 направленого поштою повідомлення про підозру, фактично одночасно зі складенням такого повідомлення про підозру, незаконно склав і постанову про оголошення ОСОБА_4 в розшук, і клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу, і клопотання про його затримання з метою приводу.

Однак, слідчим не було дотримано встановленого Главою 11 КПК України порядку здійснення такого повідомлення, оскільки, складене слідчим повідомлення про підозру від 07.10.2014 р. ОСОБА_4 у порядку визначеному КПК України не отримував, таке повідомлення про підозру йому не оголошувалося і він не знайомий з його змістом. Про вказане, зокрема, свідчить те, що у матеріалах кримінального провадження наявний конверт з відміткою про повернення слідчому поштового відправлення документа, а саме: повідомлення про підозру, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З урахуванням всього вищевикладеного, органом досудового розслідування не було дотримано положень ст. 278 КПК України щодо обов`язку його належного вручення особі, відносно якої воно складене, а відтак слід вважати відсутнім у ОСОБА_4 належного процесуального статусу підозрюваного як учасника вказаного кримінального провадження.

Таким чином враховуючи відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваного, а також наявні в сторони обвинувачення відомості щодо місцеперебування останнього, здійснене 07.10.2014 р. слідчим ОСОБА_7 , оголошення ОСОБА_4 у розшук є безпідставним.

В судовому засіданні Бродовий та заявник підтримали скаргу, просили її задовольнити з викладених підстав. Адвокат надав додаткові письмові пояснення в обґрунтування скарги.

Прокурор вважав, що скарга не підлягає задоволенню, бо провадження по ній відкрито в порушення вимог ст.303 КПК України, бо його постанова не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Параграф 1 Глави 24 КПК України передбачає форми закінчення досудового розслідування, зокрема закриття кримінального провадження з передбачених ст.284 вказаного Кодексу підстав. Таким чином, це є не слідча, а процесуальна дія прокурора або слідчого. В той же час п.7 ч.1 ст.303 КПК передбачено можливість оскарження рішення прокурора про відмову в задоволенні лише слідчих (розшукових) дій.

Крім того, ст.284 КПК України не передбачено закриття кримінального провадження в разі закінчення строків досудового розслідування, а питання про необхідність закриття кримінального провадження за встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення має вирішуватися судом лише при розгляді справи по суті.

Безпідставінсть оголошення Бродового в розшук також не може бути предметом оскарження в рамках ст.303 КПК України слідчому судді, бо зазначеною статтею регламентовано лише можливість оскарження постанови слідчого про зупинення досудового слідства, а така постанова заявником не оскаржується.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд
ухвалив:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.10.2016 р. про відмову у задоволенні клопотання від 24.10.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000274 від 10.05.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України, відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1