Справа № 751/9891/16-к провадження № 11-кп/795/179/2017 Категорія - ч.2 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007755 від 14 серпня 2016 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 листопада 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, працюючого вантажником ФОП « ОСОБА_8 »,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого в наслідок м`якості та постановлення нового вироку, яким ОСОБА_7 призначити покарання за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

В поданих запереченнях, обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок місцевого суду залишити в силі, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, оскільки прокурор в суді першої інстанції просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі у вигляді штрафу, суд першої інстанції взяв до уваги визнання ним своєї вини, сприяння розкриттю злочину, розкаяння у вчиненому.

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від

03 листопада 2016 року:

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі статті 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до статті 76 КК України, на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2906 грн. 60 коп.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказав, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання на підставі статті 76 КК України застосував редакцію закону про кримінальну відповідальність яка на час ухвалення вироку не діяла. Вважає, що призначене покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі статті 75 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, оскільки ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та після відбування покарання на шлях виправлення не став.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 13 серпня 2016 року в обідній час, біля буд. 67, що по проспекту Перемоги у м. Чернігові, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з автомобіля ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 таємно викрав акумуляторну батарею фірми «Medalist» 56031 12 V 60 Ah 535A (EN), вартість якої у відповідності до висновку експерта № 2953/16-24 від 25 серпня 2016 року складає 530 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_10 , чим спричини останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

26 серпня 2016 року, близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 біля буд. 4-а по вулиці І. Мазепи у м. Чернігові, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення з автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_2 , таємно викрав акумуляторну батарею фірми «FEON» 6СТ-77А1-12В-77А-ч-128мин-680А(EN), вартість якої, у відповідності до висновку експерта № 3148/16-24 від 12 вересня 2016 року складає 336 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, котрим місцевий суд дав оцінку, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані місцевим судом за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

За змістом статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 у відповідності до вимог статті 65 КК України в межах санкції частини статті інкримінованих кримінальних правопорушень, врахувавши ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, його особу, який раніше хоча і судимий, однак відсутні негативні характеристики за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку та належним чином мотивував, можливість призначення ОСОБА_7 основного покарання у виді обмеження волі та застосування статті 75 КК України, взявши до уваги фактичні обставини справи та особу обвинуваченого.

Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Положення статті 76 КК України місцевим судом застосовані правильно, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07 вересня 2016 року, на який посилається у своїй апеляційній скарзі прокурор, в частині застосування пробаційних програм, набирав чинності лише з 1 січня 2018 року.

За таких обставин, доводи прокурора щодо необґрунтованості призначення місцевим судом ОСОБА_7 міри покарання у виді обмеження волі та застосування статті 75 КК України, враховуючи позицію прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу, та доводи про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, є непереконливими.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б свідчити про неправильність та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Новозаводського суду міста Чернігова від

03 листопада 2016 року, залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від

03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4