Справа № 735/828/16-к провадження № 11-кп/795/1221/2016 Категорія - ч.3 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000220 від 15.07.2016 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2016 року,

про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Риботин, Коропського району, Чернігівської області,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого через м`якість.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від

14 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначено покарання, із застосуванням статті 69 КК України, у виді арешту на строк два місяці.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднано невібуте покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді арешту на строк два місяці десять днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його затримання.

Прокурор в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання, не в повному обсязі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, невідшкодування завданої потерпілим шкоди, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює.

Також прокурор зазначив, що наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини, встановленої судом, не дозволяє відповідно до вимог статті 69 КК України, призначити інше більш м`яке покарання, яке не передбачене санкцією частини 3 статті 185 КК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що 08 липня 2016 року, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, прибув до нежилого господарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб, проник до приміщення курника, звідки, повторно, здійснив крадіжку однієї індички, вартістю 300 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 300 гривень.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, з викладених в ній підстав, думку обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи викладені в ній, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно, кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

За змістом статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 у відповідності до вимог статті 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За змістом статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може, крім випадків засудження за корупційний злочин, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті Особливою частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається з вироку, вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_7 місцевий суд встановив обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття.

Проте, згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, добровільно своїми діями надав допомогу органам досудового розслідування та місцевому суду в з`ясуванні обставин вчинення злочину, що мало істотне значення для повного його розкриття.

За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе визнати обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням статті 69 КК України, врахувавши щире каяття обвинуваченого, сприяння ним розкриттю злочину, відсутність у потерпілого вимог матеріального та морального характеру.

Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, доводи прокурора про м`якість призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому, є необґрунтованими.

За змістом частини 4 статті 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Разом з тим місцевий суд, вирішуючи питання про визначення остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не взяв до уваги, що злочин обвинуваченим вчинений до постановлення вироку

21 липня 2016 року Коропським районним судом Чернігівської області відносно нього, що в свою чергу тягне за собою зміну вироку в цій частині.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2016 року, задовольнити частково.
Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від

14 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання, призначеного судом першої інстанції, за частиною 3 статті 185 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, у виді арешту на строк два місяці.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, вважати засудженим ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, до остаточного покарання призначеного судом першої інстанції у виді арешту на строк два місяці десять днів, шляхом часткового складання призначеного за даним вироком покарання та покарання призначеного за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року.

В решті вирок Коропського районного суду Чернігівської області від

14 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4