Провадження 1-кп/524/23/17
УХВАЛА
09.03.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003902 від 04.11.2015 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16.12.2015 р. до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003902 від 04.11.2015 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 186 ч.2 КК України.
Вищевказаний обвинувальний акт 16.12.2015 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_6
17.10.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_6 та згідно розпорядження керівника апарату суду № 39 від 17.10.2016 року.
18.10.2016 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
30.01.2017 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 30.03.2017 року.
У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладений на 13.04.2017 року , також головуючий по справі - суддя ОСОБА_1 у період з 20.03.2017 року по 31.03.2017 року буде знаходитись у додатковій відпустці за вислугу років, а у обвинуваченого ОСОБА_5 сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , яка вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, захисника ОСОБА_4 , який категорично заперечує проти продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою , оскільки прокурором не доведені ризики , передбачені ст.. 177 КПК України , просить змінити запобіжний захід на домашній арешт , обвинуваченого ОСОБА_5 , який не бажає з цього првиоду виказувати свою думку , приходить до наступних висновків :
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе , що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим ст.. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гаркава проти України» зазначив , що особа , не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи , крім випадків , встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст.. 5 п.»С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже , право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене , але тільки на підставах та в порядку , які чітко визначені в законі.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

На даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме знаходячись на волі здійснити незаконний вплив на потерпілу та свідків , у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення має бути надана у вироку суду.
При вирішенні питання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу , судом враховується також той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні у період умовно -дострокового звільнення тяжкого кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Також суд при продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виходить із того що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають правило поваги до особистої свободи.
Керуючись ст.ст. 331, 369 , 372 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В:
Продовжити застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці , з 09.03.2017 року до 07.05.2017 року включно.
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше
судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.
Головуючий суддя : ОСОБА_1