Справа №489/1963/17 04.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, громадянина Азербайджану, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
- застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 19.06.2017 року включно, -
секретаря ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Провадження № 11-сс/784/215/17 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 посилається на те, що його підзахисного було затримано 20.04.2017 року з порушенням вимог ст. 208 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, датованого 15.03.2017 року.
Захисник вказує, що тяжкість пред`явлених обвинувачень не може сама по собі виправдовувати тримання ОСОБА_5 під вартою. Зазначає, що ОСОБА_5 визнав свою вину, проживає разом з сім`єю на території АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 15.03.2017 року, близько 15 год., знаходячись біля міжміського автовокзалу м. Миколаєва, розташованого по пр. Богоявленському, 21, діючи в результаті раптово виниклого умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням фізичної сили, яка не є небезпечною для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , що виразилося у нанесенні двох ударів ліктем в область обличчя потерпілого, заволодів майном ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном «Nomi i507», вартістю 2450 грн., заподіявши матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
ОСОБА_5 був затриманий 20.04.2017 року. 21.04.2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні тяжкого злочину та, з врахуванням даних про особу підозрюваного, який офіційно не працює, не має законних джерел доходу, міцних соціальних зв`язків, офіційного постійного місця проживання на території м. Миколаєва, є громадянином іноземної держави, легальності перебування його в Україні судом не встановлено, прийшов до висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказані вимоги закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею були дотримані.
Так, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, і, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 16.03.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.03.2017 року, який пояснив, що невідома особа кавказької національності на автовокзалі відкрито викрала його мобільний телефон; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який заклав мобільний телефон «Nomi i507» до ломбарду на прохання його знайомого на прізвисько « ОСОБА_11 »; заявою ОСОБА_10 про видачу співробітникам поліції квитанції-договору з ломбарду; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2017 року зі свідком ОСОБА_10 , в ході чого свідок впізнав ОСОБА_5 як особу, яка попросила його здати мобільний телефон до ломбарду, оскільки не мав паспорту; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_5 як особу, яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном.
Також, слідчий суддя правильно врахував дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, не має законного джерела прибутку, фактично проживає без реєстрації на території м. Миколаєва, проте затриманий співробітниками поліції в м. Вознесенську, є громадянином Азербайджану, легальність перебування останнього в Україні судом не встановлено. Наведене свідчить про наявність обґрунтованого ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя вірно зазначив й про те, що вказаним ризикам не можуть запобігти інші, більш м`які запобіжні заходи.
Обставини правомірності затримання ОСОБА_5 , на що посилається апелянт, не є предметом даного апеляційного розгляду, до того ж, сам підозрюваний не заперечує своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийняв вірне рішення про застосування саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою. Апеляційна скарга захисника не містить аргументів, які б давали підстави застосувати до ОСОБА_5 більш м`який вид запобіжного заходу.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21 квітня 2017 року, якою відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 червня 2017 року, - без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3