Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2594/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2014 м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів матеріали скарги ОСОБА_4 на дії начальника СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 ,
Скарга надійшла до Виноградівського районного суду о 08.00 годині 22.07.2014р.
Зокрема, скарга мотивована тим, що скаржник 09.07.2014р. звернувся до СВ Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області із заявою про кримінальне правопорушення щодо злочинних та шахрайських дій з боку землевпорядника ОСОБА_6 , в якій навів відповідні доводи та докази вчинення ним кримінального правопорушення, розписав суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони злочину, вказав дані про свідків, та розписався, що повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, проте, слідчий відділ не вніс відомості до ЄРДР щодо вказаного злочину, а заяву скеровано до сектору ДСБЕЗ для розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян» під № ЄО 2940.
На підставі наведеного, скаржник просить суд визнати бездіяльність начальника СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 незаконною та зобов`язати його негайно внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 11.07.2014р. і негайно розпочати досудове розслідування.
В судове засідання ні скаржник, ні його представник, будучи належним чином повідомленні про місце і час розгляду даної скарги у суді, не з`явились, проте подали до суду 28.07.2014р. заяву, в якій вказали, що відмовляються підтримувати доводи своєї скарги, а відтак скаргу просили залишити без розгляду.
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду даної скарги у суді, не з`явився, заяв та клопотань про причини неявки або заяв про перенесення слухання справи не надав, а відтак суд, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України справу розглядає у його відсутності, оскільки відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Отже, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, надані сторонами кримінального провадження, інших доказів ні скаржник ні прокурор в судовому засіданні не надали, сторонам було запропоновано надати додаткові докази в обґрунтування своїх позицій, суд приходить до наступного.
Розглядаючи дану скаргу суд виходить з того, що право на оскарження до суду бездіяльності слідчого, прокурора є однією з найважливіших гарантій на судовий захист громадянами своїх прав та свобод від їх можливого порушення з боку органів, що здійснюють кримінальне провадження. Саме тому ч.1 ст.24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів кримінального провадження в порядку, що окремо визначений у главі 26 КПК України. Неухильне дотримання
цього порядку є не тільки важливою гарантією судового захисту прав учасників кримінального процесу, а й відповідно до приписів п.17 ч.1 ст.7 КПК України однією із засад кримінального провадження, якій повинні відповідати зміст і форма судового розгляду та вирішення скарги.
Приорітетними завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч.1 ст.3 КПК України).
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
В судовому засіданні з пояснень скаржника та матеріалів скарги встановлено, що скаржник 09.07.2014р. звернувся до СВ Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області із заявою про кримінальне правопорушення щодо злочинних та шахрайських дій з боку землевпорядника ОСОБА_6 , в якій навів відповідні доводи та докази вчинення ним кримінального правопорушення, розписав суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони злочину, вказав дані про свідків, та розписався, що повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, проте, слідчий відділ не вніс відомості до ЄРДР щодо вказаного злочину, а заяву скеровано до сектору ДСБЕЗ для розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян» під № ЄО 2940.
Між тим, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.
Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України за №69 від 17.08.2012р. визначенні строки внесення відомостей до Реєстру. Зокрема, відповідно до п.3.1 розділу 1 зазначеного Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.
Також п.1.3 Положення передбачено, що особа, яка подала заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншим засобом зв`язку. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).
При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела (п.1.2) повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто Положення про ЄРДР є невід`ємною складовою інституту початку досудового розслідування і підпорядковується нормам КПК, лише конкретизуючи їх зміст на осонові тлумачення норм закону і концептуальних засад КПК. Відповідно до приписів п.3.1 Положення про порядок ведення ЄРДР, затверджених наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012р. (зі змінами, затверджених наказами Генерального прокурора України №113 від 14.11.2012р, №13 від 25.01.2013р., №54 від 25.04.2013р.) відомості, викладені в заяві, повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення, вносяться до Реєстру у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України, тобто невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання
заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
Так, з із змісту заяви ОСОБА_4 від 11.07.2014р. про вчинення кримінального правопорушення за ст.190 ч.1 КК України, яке було подано до Виноградівського РВ УВС в Закарпатській області, зокрема, адресоване безпосередньо начальнику слідчого відділу ОСОБА_5 , вбачається, що ним детально викладенні обставини (відомості) про кримінальне правопорушення, яке, на його думку, скоєне відповідними конкретними особами. Із цієї ж заяви вбачається, що скаржник із вимогами ст.ст.383,384 КК України (Завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, Завідомо неправдиве показання) ознайомлений, про що свідчить його особистий розпис.
Між тим, Законом (ч.5 ст.214 КПК України) передбачений основний перелік відомостей, що вносяться до ЄРДР, а відтак саме ці відомості мають вичерпне значення для прийняття рішення про реєстрацію кримінального провадження. Достатність підстав для реєстрації заяви чи повідомлення про злочин, як вбачається із змісту ч.5 ст.214 КПК України пов`язується законодавцем зі спрощеною (формальною) процедурою і визначається відомістю джерела, з якого виявлено обставини та характером вказаних обставин, що в цілому мають вказувати на вчинення кримінального правопорушення, отримують попередню правову кваліфікацію від заявника, а за відсутності цього- слідчого чи прокурора.
Не дивлячись на категоричні приписи ст.214 КПК України ОСОБА_5 , як начальник слідчого відділу, замість того, щоб внести відомості до ЄРДР щодо вказаного злочину та доручити розслідування конкретному слідчому, матеріали скарги ОСОБА_4 передав на розгляд у відділ ДСБЕЗ Виноградівського РВ УВС для розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Разом з тим, скаржник та його представник подали до суду 28.07.2014р. заяву, в якій вказали, що відмовляються підтримувати доводи своєї скарги, а відтак скаргу просили залишити без розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурор; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію, або відмову у задоволенні скарги.
З огляду на заявлену позицію скаржника та його представника, з урахуванням вимог ст.307 ч.2 КПК України, згідно якої суд приймає лише рішення в межах зазначеної норми закону, суд вважає за необхідне провадження у даній справі закрити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303-307,318-380 КПК України, суд-
Провадження за скаргою ОСОБА_4 на дії начальника СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 закрити.
Копію ухвали невідкладно направити учасникам кримінального провадження та прокурору.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ч.3 ст.307 КПК України) не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1