Справа № 520/5119/17
Провадження № 1-кп/520/767/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001464 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яринославка Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченнямОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Потепілий та обвинувачений не заперечують проти призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд 1-ої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, тому необхідно встановити дійсну вартість викраденого майна.

Згідно пункту 3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З аналізу положень ст.ст.92-93 КПК України також вбачається, що обов`язок доказування розміру такої шкоди, шляхом збирання доказів, покладається на слідчого і прокурора.

Таким чином, вищезазначені вимоги процесуального закону зобов`язували сторону обвинувачення, перед складенням обвинувального акту, належним чином зібрати докази в обґрунтування доведення розміру заподіяної потерпілому шкоди, відкрити ці докази стороні захисту, після чого використати їх безпосередньо в суді.

Відповідно до роз`яснень пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення злочину, визначається лише вартістю цього майна, яке виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

В тексті формулювання обвинувачення і реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про вартість майна, яке вказано як об`єкт злочину відсутні. Крім того, відомості про наявність будь-яких речових доказів, довідок, можливо виданих суб`єктами підприємницької діяльності з правом проведення товарознавчих досліджень, висновків відповідних експертиз, інших документів чи протоколів процесуальних дій, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні.

Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що в період досудового розслідування слідчим не було витребувано документи про реєстрацію транспортного засобу, тому не було досліджено та не було встановлено власника предмету злочину автомобіля. Також згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не видно на підставі яких документів ОСОБА_4 визнаний потерпілим і у зв`язку з чим йому переданий на зберігання речовий доказ по справі автомобіль.

Крім того, згідно тексту формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до ст.67 КК України являється обставиною, яке обтяжує покарання. В той же час, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про проведення медичного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_5 .
Суд вважає, що наведені недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також істотні порушення норм КПК України повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при проведенні досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом, являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 7, 8, 91-93, 109, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001464 відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1