Справа № 445/2245/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортків Золочівського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимому, інваліду ІІІ-ї групи,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , 30 вересня 2016 року, приблизно в 03.00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Мала Вільшанка, Золочівського району, Львівської області, маючи умисел на викрадення дизельного палива у ОСОБА_6 , підійшовши до господарства останнього де шляхом вільного доступу, підійшов до трактора марки ІОМ3-6. який належить ОСОБА_6 та який знаходився під навісом біля його господарства, де із паливного баку трактора, умисно, таємно із корисливих мотивів, шляхом зливу за допомогою шлангу у заздалегідь підготовану каністру ємкістю 20 літрів, викрав 20 літрів дизельного палива, вартістю 20 гривень 50 колійок за один літр, яку у подальшому перевіз до себе додому, після чого продовжуючи свої злочинні дії та маючи продовжуваний умисел повернувся та ще раз наповнив дизельним паливом заздалегідь підготовану каністру ємкістю 20 літрів, яку також перевіз до себе додому та у подальшому розпорядився вказаним дизельним паливом на власний розсуд, чим заподіяв збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 820 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Після цього, в 20-х числах жовтня 2016 року у ОСОБА_4 знову виник умисел на крадіжку дизельного палива у ОСОБА_6 з метою реалізації якого він у вказаний період, точної дати слідством не встановлено, попередньо вчинивши майновий злочин, повторно, близько 02:00 год., підійшовши до господарства ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу, підійшов до трактора марки ЮМЗ-6, який належить останньому та який знаходився під навісом біля його господарства, де із паливного баку трактора, умисно, таємно із корисливих мотивів, шляхом зливу за допомогою шлангу у заздалегідь підготовлені каністри ємністю 20 л. та 10 л. викрав 30 літрів дизельного палива, які у подальшому перевіз до себе додому та розпорядився вказаним дизельним паливом на власний розсуд, чим заподіяв збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 615 гривень.
Окрім цього, 22 листопада 2016 року, у ОСОБА_4 знову виник умисел на крадіжку дизельного палива у ОСОБА_6 з метою реалізації якого він 23 листопада 2016 року, близько 03 годин 25 хвилин, попередньо вчинивши майновий злочин, повторно, підійшовши до господарства ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу, підійшов до трактора марки ЮМЗ-6, який належить останньому та який знаходився під навісом біля його господарства, де із паливного баку трактора, умисно, таємно із корисливих мотивів, шляхом зливу за допомогою шлангу у заздалегідь підготовлену каністру ємністю 20 л. викрав 20 літрів дизельного палива, яку у подальшому перевіз до себе додому та розпорядився вказаним дизельним паливом на власний розсуд, чим заподіяв збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 410 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
01 грудня 2016 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення. Відповідно до умов якої сторони погодились на повне визнання ОСОБА_4 , своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України, та призначення йому покарання : за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ст. 185 ч.2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.1 , ст. 185 ч. 2 КК України
Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, сторонам угоди роз`яснено положення ст. 473, ч. 4, ст. 474, ст. 476 КПК України, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкціям ст. 185 ч.1 КК України та ст. 185 ч.2 КК України, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним та обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 472, 471- 474, 475 КПК України, суд, -
затвердити угоду у кримінальному провадженні про примирення від 01 грудня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.
За умовами даної угоди сторони погодились на повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України , та призначення йому покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ст. 185 ч.2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого : ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого : ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування , встановивши йому іспитовий строк терміном на 2(два) роки.
У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
-дві каністри ємкістю 10-20л. та шланг, які передання на зберігання відповідальній особі за зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУ НУ у Львівській області -конфіскувати в дохід держави;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Золочівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1