Справа № 357/3492/17
1-кп/357/666/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому провадженні в приміщенні БВК №35 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001181 від 02.03.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Таганча, Канівського району, Черкаської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, непрацюючий, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в даний час в`язень Білоцерківської виправної колонії №35, раніше судимий:

1) 31.01.2000 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці. 23.08.2001, на підставі Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 звільнений від подальшого відбуття покарання з випробуванням на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 12 днів;

2) 28.12.2004 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. 13.12.2006, на підставі постанови Білоцерківського районного суду Київської області від 05.12.2006, з застосуванням ст.81 КК України, звільнений від подальшого відбуття покарання з випробуванням на невідбутий строк 1 рік 17 днів;

3) 21.08.2008 Сквирським районним судом Київської області за ч.1 ст.297 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки;

4) 24.10.2008 Сквирським районним судом Київської області за ст.395, ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки;

5) 03.08.2010 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням терміном 2 роки;

6) 26.10.2011 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці. 07.08.2014, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2014, з застосуванням ст.81 КК України, звільнений від подальшого відбуття покарання з випробуванням на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів;

7) 29.12.2016 року Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки,

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту, а саме:

ОСОБА_4 відбуваючи покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, що по вул. Василя Симоненка, 16 в м. Біла Церква Київської області, 02.03.2017 близько 14 години прибув черговим етапом із Київського СІЗО № 13 до Білоцерківської виправної колонії №35.

В той же день, знаходячись в приміщенні лазні, що на території вказаної виправної колонії, ОСОБА_4 незаконно, для власного вживання, без мети збуту, в спортивній шапці, яка знаходилася в сумці в числі його особистих речей, зберігав два пакунки циліндричної форми, всередині яких знаходилися: особливо небезпечний наркотичний засіб, що знаходиться у не законному обігу канабіс, загальною визначеною масою у перерахунку на суху речовину 17,76 г.; наркотичний засіб, що знаходиться у не законному обігу метадон (фенадон), визначеною масою у перерахунку на суху речовину 0,076 г.; психотропна речовина, що знаходиться у не законному обігу амфетамін, загальною визначеною масою у перерахунку на суху речовину 0,734 г.. Вищевказані наркотичні засоби та психотропну речовину, ОСОБА_4 , незаконно придбав знайшов на території Київського слідчого ізолятору №13, який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Дехтярівська, 13, та в подальшому незаконно зберігав при собі для власного вживання.

У подальшому, о 16 год. 05 хв. 02 березня 2017 року, працівниками колонії було проведено повний особистий обшук ОСОБА_4 та його особистих речей. Під час обшуку, в спортивній шапці, в сумці серед особистих речей ОСОБА_4 було виявлено та вилучено два циліндричні пакунки, вмістом яких були зазначені наркотичні засоби та психотропна речовина.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю та показав, що він дійсно 02.03.2017 року близько 14 години прибув черговим етапом із Київського СІЗО № 13 до Білоцерківської виправної колонії №35 та мав при собі наркотичні і психотропні засоби, які знайшов в приміщенні Київського слідчого ізолятора, та зберігав при собі для власного вживання.

В цей же день, коли він перебував в лазні працівники БВК №13 виявили в нього та вилучили вказані наркотичні і психотропні засоби.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.309 ч.1 КК України, оскільки він скоїв незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючою обставиною є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь суспільної небезпеки, а саме те, що обвинувачений був судимий за ряд злочинів, за останній із яких судимість не знята та не погашена, При цьому суд враховує п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до якого, згідно п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину тощо.

Враховуючи вище наведені підстави суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, оскільки він не бажає ставати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 29.12.2016 року Сквирським районним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі. При цьому суд враховує, що на день постановлення даного вироку у ОСОБА_4 залишилася невідбута частина покарання за попереднім вироком 25 місяців.

Суд вважає за необхідне до обраного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 1587 гривень грн. 72 коп. процесуальних витрат щодо залучення експерта у кримінальному провадженні.

Речові докази по справі слід знищити.

Керуючись ст. ст. 314, 468,469,470,473,474,475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області за ст. 185 ч.3 КК України від 29.12.2016 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.12.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1587 грн. 72 коп. процесуальних витрат.

Речові докази по справі знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу залишити попередній перебування під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,