Провадження №11-кп/772/236/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження № 0008009 від 26.11.2015р. за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 та апеляційною скаргою з доповненням прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2016року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 9-Б класу ЗОШ-№26, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти останньому про зміну місця проживання та навчання.
За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 13 листопада 2015 року, приблизно, о 14:35 год. у дворі будинку АДРЕСА_3 між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область лівого стегна ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді травми лівої ноги, від чого впав сідницею на землю. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 наніс ще один удар ногою по спині потерпілого ОСОБА_6 . Після чого його дії були зупинені сторонніми особами. Внаслідок отриманої травми лівої ноги ОСОБА_6 був доставлений та госпіталізований до МКЛ ШМД м. Вінниці.
Відповідно до висновку експерта №356 від 10 березня - 24 березня 2016 року ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у верхній третині (черезвертлюговий) зі зміщенням уламків та відривом малого вертлюга. Вказане тілесне ушкодження не являлось небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинило тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить скасувати вирок, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, оскільки обвинуваченому призначено м`яке покарання, і ОСОБА_6 не було роз`яснено про право подати цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку він поніс в результаті тривалого лікування, та право на захист і отримання безкоштовної допомоги адвоката.
Прокурор відмовився від апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, представника потерпілого ОСОБА_11 , яка підтримала апеляційну скаргу потерпілого та пояснила, що ОСОБА_6 не звернувся з цивільним позовом, бо йому не було роз`яснено таке право, а також йому не надали безкоштовну юридичну допомогу, а тому порушили його право на захист, а тому просить про скасування вироку та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, де обрати обвинуваченому більш суворе покарання, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, оскільки неповнолітній зробив висновки, розуміє наслідки умовного терміну, мати має вплив на неповнолітнього, контролює його поведінку, добровільно шкода не була відшкодована, оскільки потерпілий просив сплатити йому одноразово 15000 грн. на відшкодування шкоди, але через складне матеріальне становище сім`ї обвинуваченого не може передати одноразово таку суму грошей, прокурора, яка відмовилась від апеляційної скарги, а також заперечує проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, оскільки потерпілому було відомо про право на звернення з цивільним позовом, з цих підстав суд першої інстанції оголошував перерву, щоб потерпілий звернувся з позовом, але він цього не зробив, підстав для скасування вироку із-за м`якості не вбачає, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст. 393 КПК України потерпілий має право подати апеляційну скаргу у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції.
Як вбачається із пояснень потерпілого ОСОБА_6 в суді першої інстанції, зафіксованих на диску, останній після виступу прокурора в дебатах, не заперечував щодо призначення покарання, яке пропонував прокурор, а лише зазначив про необхідність відшкодування матеріальної шкоди.
Тому в цій частині вирок не підлягає скасуванню із-за м`якості покарання, прокурор також вважає обране покарання таким, що відповідає як тяжкості так і особі неповнолітнього обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_6 отримав пам`ятку про права та обов`язки, йому було відомо, що він може звернутися з цивільним позовом про відшкодування шкоди, крім того судом було оголошено перерву, з метою надати можливість подати цивільний позов, проте потерпілий цим не скористався.
Незважаючи на дані обставини, потерпілий не позбавлений права звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
Щодо незабезпечення права на захист потерпілого і як наслідок скасування вироку, то дана підстава не передбачена ст. 412 КПК України.
Потерпілий був присутнім в судових засіданнях, не є обмежений в дієздатності, спору щодо кваліфікації дій обвинуваченого немає, оскільки неповнолітній обвинувачений визнав вину, а тому немає підстав вважати, що він позбавлений був можливості здійснювати своє представництво в суді самостійно.
За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: