Провадження № 1кп/201/170/2017
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000128 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 р., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
У 2008 році у м. Дніпро (м. Дніпропетровську), точна дата та місце встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 досяг усної домовленості з фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_6 виступав в особі замовника, а ОСОБА_3 , діючи як виконавець від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_6 надавав покупцям товару послуги у сфері продажу кондитерських виробів.
В подальшому у 2012 році у м. Дніпро (м. Дніпропетровську), точна дата та місце встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, а саме на заволодіння грошовими коштами ФОП ОСОБА_6 , якими покупці розраховувались з представником ФОП ОСОБА_6 . ОСОБА_3 за наданий останнім товар. У червні 2012 року у м. Дніпро (м. Дніпропетровську), точна дата та місце встановити досудовим розслідуванням не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом зловживання довірою ФОП ОСОБА_6 , який будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , а останній достовірно знаючи, що грошові кошти за відвантажений товар не надійдуть до ФОП ОСОБА_6 , використовуючи надані йому повноваження представника з продажу товару, а також зважаючи на те, що покупці ФОП ОСОБА_6 за результатами співпраці з ОСОБА_3 тривалий час сприймають його як представника ФОП ОСОБА_6 повідомив покупцям ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію про зміну умов оплати за відвантажений товар. Тим самим, ОСОБА_3 переконав зазначених покупців у необхідності перерахування грошових коштів через банківські установи КБ «Правекс Банк» МФО 380838 ЕДРПОУ 14360920, відкритого на ім`я ОСОБА_3 , а також на пластикову картку «Приват Банку» МФО 305299 ЕДРПОУ НОМЕР_1 , яка належала сестрі ОСОБА_3 - ОСОБА_10 заздалегідь розуміючи, що не збирається повертати вказані грошові кошти ФОП ОСОБА_6 .
Таким чином, у період часу з 06.06.2012 по 20.11.2012 ОСОБА_3 перебуваючи у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), місце встановити не виявилось за можливе, шляхом зловживання довірою ФОП ОСОБА_6 , заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , а покупці, не будучи обізнаними про злочинні наміри ОСОБА_3 добросовісно перераховували за поставлений товар, а саме ФОП ОСОБА_11 перерахував грошові кошти в сумі 60637,08 гривень, ФОП ОСОБА_12 перерахував грошові кошти в сумі 12810 гривень, ФОП ОСОБА_9 перерахував грошові кошти в сумі 16055 гривень, а всього на загальну суму 89 502,08 гривень на зазначені ОСОБА_3 рахунки у вказаних останнім банківських установах. Після чого ОСОБА_3 розпорядився вказаними грошовими коштами на свій власний розсуд, спричинивши ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 89 502, 08 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованому йому злочину і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого, які зазначено вище та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
В той же час, враховуючи, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, а саме дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за можливе на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1