Справа № 314/6976/16-к
Провадження № 1-в/314/3402/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що зробив для себе належні висновки, у скоєному злочині вину визнає, щиро розкаюється, має одне заохочення, чим заслужив на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації колонії суду пояснив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 24 грудня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В установах виконання покарань знаходиться з 17 лютого 2012 року. За час утримання у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області характеризувався наступним чином: вимоги режиму утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав. З 25 лютого 2012 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101). За час відбування покарання характеризується наступним чином: за сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз заохочувався правами начальника колонії, має одне дисциплінарне стягнення, накладене правами начальника відділення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. На виробництві установи не працевлаштований. Згідно ст. 118 КВК України, залучався без оплати праці до роботи з благоустрою місць позбавлення волі, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Участі у самодіяльних організаціях не приймає. Спостережною комісією установи розглядались матеріали щодо можливості застосування пільг до засудженого ОСОБА_3 , на вирішення ставились наступні питання: про можливість застосування зміни умов тримання, відповідно до ст. 101 КВК України, протокол № 16 від 01 липня 2014 року, висновок відмовлено; про можливість застосування зміни умов тримання, відповідно до ст. 82 КК України, протокол № 25 від 15 вересня 2015 року, висновок відмовлено; питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, протокол № 24 від 31 жовтня 2016 року, висновок відмовлено. Враховуючи викладене та наявність у засудженого ОСОБА_3 одного дисциплінарного стягнення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, адміністрація колонії вважає, що останній не довів своє виправлення, тому відносно нього не доцільно застосовувати ст. 81 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 на виробництві установи працевлаштований не був, має одне дисциплінарне стягнення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали особової справи, вислухавши засудженого ОСОБА_3 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З матеріалів характеристики встановлено, що ОСОБА_3 під час утримання у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області характеризувався наступним чином: вимоги режиму утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав.

З 25 лютого 2012 року, засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101), згідно з медичною довідкою має обмеження працездатності. На виробництві установи працевлаштований не був, що підтверджено довідкою про працевлаштування.

Згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, засуджений ОСОБА_3 залучався без оплати праці до роботи з благоустрою місць позбавлення волі, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

За час відбування покарання у Кам`янській виправній колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101), засуджений ОСОБА_3 характеризується наступним чином: за сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз заохочувався правами начальника колонії. Має одне дисциплінарне стягнення, накладене правами начальника відділення, а саме 01 листопада 2016 року за неохайний зовнішній вигляд ОСОБА_3 оголошено догану, дане дисциплінарне стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку.

Таким чином, поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_3 довів своє виправлення та перевиховання.

На цьому фоні сумнівним та передчасним виглядають твердження засудженого про те, що він сумлінною поведінкою довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

17.11.2016
17.11.2016

25.11.2016