Справа № 314/4892/16-к
Провадження № 1-в/314/2768/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 20), надійшло клопотання щодо розгляду питання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 зазначив, що відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 20), посилаючись на свої доводи просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник адміністрації установи та прокурор у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_4 , представника адміністрації колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 86 КК України, ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Так, п. 3 ст. 85 Конституції України відносить прийняття законів до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до приписів ст. 94 Конституції України, закон підписує Голова Верховної Ради України і невідкладно направляє його Президентові України. Президент України протягом п`ятнадцяти днів після отримання закону підписує його, беручи до виконання, та офіційно оприлюднює його або повертає закон зі своїми вмотивованими і сформульованими пропозиціями до Верховної Ради України для повторного розгляду. Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

08 квітня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про амністію у 2014 році», який був опублікований 19 квітня 2014 року, а отже набрав чинності, яким встановлено як категорії осіб, до яких застосовується акт амністії, так і обмеження щодо її застосування.

За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Системний аналіз статей 1-6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» призводить суд до висновку, що суб`єктами застосування амністії є особи, які відбувають покарання за злочини, вчинені ними до набрання чинності цим законом, тобто - до 19 квітня 2014 року.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи встановлено, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину 02 травня 2015 року, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Отже, ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії, оскільки був засуджений та відбуває покарання за злочин, який вчинив після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» слід відмовити у повному обсязі, оскільки останній не є суб`єктом амністії.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 9, 10 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

05.07.2016
05.07.2016

13.07.2016