Провадження №1-кп/748/122/17
Єдиний унікальний № 748/611/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000013 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка, Варвинського району Чернігівської області, громадянина України, українця, із середьо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, працюючого різноробочим в Агрокомплесі "Пролісок" с. Гільці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта В НОМЕР_2 ) від 21.03.2014 № 56 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду водія-електрика взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки вказаної військової частини.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В свою чергу, військовослужбовець віськової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 16 вересня 2014 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 29 квітня 2014 року солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання обов`язків військової служби, а 18 лютого 2015 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 56 його було звільнено з військової служби у запас.

У період з 16.09.2014 по 29.09.2014 року ОСОБА_3 перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , допомагав батькам по господарству та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, пояснивши, що самовільно залишив військову частину в зв`язку з фізичною та моральною втомою. У вчиненому щиро розкаявся.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, стан здоров"я, згідно наданих суду довідок, обставини, що пом"якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, те що він працює, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, обставини вчиненого ним злочину, те, що він самостійно повернувся до місця служби, і вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції ч.2 ст. 407 Кримінального кодексу України з урахуванням положень ст. 53 Загальної частини Кримінального кодексу України наближеної до мінімальної у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 ( п`ятсот десять) грн.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1