1Справа № 335/1556/17 1-кс/335/957/2017
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному №00002295 від 16.12.2014 року за підозрою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірмена, громадянина Грузії, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 раніше засудженого: 19.06.2013 року Василівським р/с Запорізької області до 6 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського р/с від 19.08.2016 року умовно-достроково звільнений на 1 рік 8 місяців 25 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296, ч.ч.1, 2 ст.189, ч.4 ст.358 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначене клопотання подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу, яке мотивоване тим, що у вересні 2015 року, у денний час, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля складського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , безпричинно, з хуліганських мотивів, проявляючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи протиправну вседозволеність, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, під вигаданим приводом, безпричинно почали наносити удари руками по обличчю та металевим прутом по тілу потерпілому ОСОБА_8 .

Побачивши зазначені дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , були змушені покинути своє робоче місце та намагались допомогти потерпілому, але ОСОБА_5 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи чисельну перевагу, дістав предмет схожий на пістолет ПМ, котрий був спеціально пристосований для заподіяння тілесних ушкоджень, привівши його у бойове положення долучив патрон в патронник пістолета, і демонструючи його почав словесно погрожувати оточуючим вбивством, чим створив реальну загрозу життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_8 та іншим оточуючим.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалість, вчинені групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для заподіяння тілесних ушкоджень.

Крім цього, 15.10.2016 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вимагання грошових коштів, перебуваючи біля кафе «Перехрестя» за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, 11, підійшли до приватного підприємця ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, ОСОБА_5 з відома ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб почав виказувати ОСОБА_11 вимогу передачі грошових коштів у невизначеній на той момент сумі, за повернення документів, печаток та автомобілю BMW 520, які належать потерпілому ОСОБА_11 , на що останній відмовив.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вимагання, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_5 та з відома ОСОБА_7 , приблизно о 18 годині цього ж дня, перебуваючи у приміщенні кафе «Гарбузок» за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, 20, будучи усамітненими, розуміючи, що їх розмову ніхто не чує, повторно висунули ОСОБА_11 вимогу передачі грошових коштів у розмірі 10 000 доларів, що станом на 15.10.2016 року становило 258 074 гривень відповідно до даних НБУ, за повернення вищевказаних речей і документів потерпілого ОСОБА_11 , чим обмежили права та свободи потерпілого ОСОБА_11 на його особисте майно.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України, яке кваліфікується як вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав та законних інтересів потерпілого, (вимагання), за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, зазначивши, що в березні 2017 року батьку підозрюваного була вручена нова підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.4 ст.296 КК України. Підозра вручалась родичу, оскільки підозрюваний перебував у розшуку. 12.06.2017 року досудове розслідування було відновлене у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного.

Прокурор підтримала клопотання слідчого, надала пояснення по його суті, просила застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки досудовим розслідуванням встановлені обставини, що підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи не можуть в достатній мірі забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. До всього підозрюваний вчинив новий злочин під час невідбутої частини покарання.

Підозрюваний заперечив клопотання, посилаючись на відсутність вказаних слідчим ризиків, оскільки самостійно з`явився до слідчого управління, одразу після того, як взнав, що перебуває у розшуку. Зазначив, що не вчиняв злочинів, деякі особи, які вказані в підозрі звернулись до слідчого з заявами про відсутність до нього претензій. Захисник підтримав підозрюваного, в протилежному випадку просив не застосовувати запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочинів, передбаченого ч.2 ст.189, ч.4 ст.296 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_5 , зокрема, вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Враховуючи тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , суворість можливого покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочинів, поведінку підозрюваного після викриття його протиправної діяльності, слідчий суддя розділяє позицію сторони обвинувачення про наявність достатніх підстав вважати, що мають місце ризики пов`язані із можливістю переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду, чинення тиску на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні.

Наявність інших ризиків під час судового засідання не встановлено, оскільки, як матеріали кримінального провадження не містить відповідних доказів. Попередньо органом досудового розслідування отримано дозволи та проведено ряд обшуків, результати оформлені належним чином та перебувають в розпорядженні правоохоронного органу, що виключає можливість їх знищення. Не доведено і можливості вчинення нових злочинів.

До всього у судовому засіданні за клопотанням прокурора був допитаний потерпілий - ОСОБА_11 , який окрім обставин викладений у відповідних протоколах допиту, повідомив і те, що з моменту викриття злочинної діяльності вищевказаних осіб, на його впливу з метою відмовитися від показань не чинилося. Ні підозрюваний, ні його брат - ОСОБА_12 , ні інші особи йому не погрожували. Що безпосередньо свідчить про неспроможність відповідного ризику, заявленого стороною обвинувачення.

Разом з тим, слідчий суддя не вважає доведеними прокурором обставини неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, міцності соціальних зв`язків, його репутацію та майновий стан, беручи до уваги підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід менш суровий ніж запрошений стороною обвинувачення. Що ж до можливого вчення злочину під час невідбутої частини покарання після умовно дострокового звільнення, то переважним фактором в даному випадку є бажання підозрюваного понести заслужене покарання, про що і свідчить факт самостійного прибуття до слідчого після тривалого перебування у розшуку.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановлених ризиків, саме такий захід слід застосувати до підозрюваного, обмеживши його вільне переміщення, спілкування з учасниками кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, ст.ст.196-198, 202, 205, 309 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

?не залишати цілодобово житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

?прибувати за першою вимогою слідчого у кримінальному провадженні №00002295 від 16.12.2014 року, або за визначеною черговістю;

?заборонити спілкуватися з підозрюваними, потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;

?носити електронний засіб контролю

?здати на зберігання слідчому паспорт та інші документи, що дозволяють виїзд за межі території України

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю ВП НП за місцем проживання підозрюваного;

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення;

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та діє до 12.08.2017 року.

Суддя: ОСОБА_1