Справа № 185/953/17
Провадження № 1-кс/185/198/17
У Х В А Л А
04 лютого 2017 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 04 лютого 2017 року, погодженим з прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 12.01.2017 року в нічний час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль марки ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, направлений на протиправне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме запчастин від вищевказаного автомобілю.

Достовірно знаючи, що запчастини від автомобілю марки ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме: капот, дві передні фари, блок запобіжника, дві дверні карти та набір ключів від автомобілю, являюся чужим майном та ніяким правом відносно них він не наділений, з корисливих мотивів, з метою наживи, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, 12.01.2017 року в нічний час доби, таємно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку запчастин від автомобілю марки ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме вищевказаних запчастин від автомобілю.

З метою утримання запчастин від автомобілю марки ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та обернення їх на свою користь ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викраденими майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 матеріальний збиток.

Крім того, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 04.02.2017 року приблизно о 00 годин 30 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , 1983 року народження, поблизу магазину «Мономах» по вул. Сташкова, м. Павлограду, та в ході спілкування з останнім запропонував йому вчинити крадіжку майна з приміщення гаражу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_8 погодився.

04.02.2017 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_10 , заздалегідь домовившись про вчинення злочину, на автомобілі марки ВАЗ 2110, під керуванням ОСОБА_5 , приїхали до скупчення гаражів, що розташовані поблизу будинку АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження замка одного з гаражів, що розташований на вказаній території, шляхом зрізання замка вказаного гаражу за допомогою привезених з собою ножиць по металу, ОСОБА_5 проник до приміщення вказаного гаражу, що розташований на території поблизу будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_9 залишився біля даного гаражного приміщення та спостерігав, щоб довкола не було сторонніх осіб, а уразі їх появи, згідно розподілених між собою ролей, повинен був повідомити про це ОСОБА_5 .
Перебуваючи у вищевказаному гаражному приміщенні, згідно попередньої домовленості ОСОБА_5 почав шукати майно, яке можна викрасти та побачив упаковані в поліетиленові пакети чотири автомобільних колеса марки «HONKOR» та достовірно знаючи, що дані колеса являються чужим майном та ніяким правом відносно них він не наділений, з корисливих мотивів, з метою наживи, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , вчинив крадіжку чотирьох коліс марки «HONKOR», загальною вартістю 4000.00 грн.
Викрадене майно, а саме вищевказані чотири колеса марки «HONKOR», ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , винесли з зазначеного гаражного приміщення та склали до автомобілю марки ВАЗ 2110, на якому приїхали до вказаного гаражного приміщення, та доводячи свій протиправний умисел до кінця, намагалися з викраденим майном покинути територію скупчення гаражів, розташованих на території поблизу будинку АДРЕСА_3 , але були зупинені співробітниками поліції.

Про те, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення свого протиправного умислу до кінця, не змогли покинути територію скупчення гаражів, розташованих на території поблизу будинку АДРЕСА_3 та розпорядитися викраденим майном, з причин, які не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що о 04 годині 30 хвилин при спробі залишити вказану територію були затримані співробітниками поліції, з метою припинення їх злочинної діяльності.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 могли спричинити потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 4000.00 гривень.

Попередня правова кваліфікація органів досудового розслідування дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці) та за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.

На думку слідчого, що погоджена з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки він раніше неодноразово судимий, вчинив аналогічні злочини проти власності, серед яких є тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, після вчинення ним вказаного злочину до правоохоронного органу не звернувся, з місця злочину зник, крім того, кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 за підозрою вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.315 КК України, знаходяться в Павлоградському міськрайонному суді на розгляді, що дає підстави вважати, що під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки під час судового розгляду вказаних кримінальних проваджень, ОСОБА_5 переховувався від суду, на судові засідання не з`являвся, піддавався приводу на судові засідання, намагався уникнути кримінального покарання, був оголошений у розшук через ухилення від суду та до нього за клопотанням прокурора було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, та на даний час ОСОБА_5 звільнений з-під варти після внесення ним визначеного судом розміру застави. Також, знаходячись на свободі ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, а саме осіб, які були присутні в якості понятих під час проведення огляду приміщення гаражу, де було вилучено речові докази по кримінальному провадженні, та осіб, які затримали ОСОБА_5 та іншого підозрюваного ОСОБА_8 на місці вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 володіючи відомостями щодо місця проживання останніх, може вплинути на них, з метою схилення їх до зміни показів та відмови від показів. Враховуючи також той факт, що схильний до вчинення злочинів, не має постійного місця роботи та постійного джерела прибутку, що є підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого заперечував проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Слідчий та прокурор, кожен окремо, клопотання підтримали повністю.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого, щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, оскільки даний факт за №0000109 від 13.01.2017 року та 04.02.2017 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

04 лютого 2017 року о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Згідно п.п.1-5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до трьох та до шести років, раніше судимий за умисне правопорушення, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, завдану матеріальну шкоду не відшкодував.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого покази потерпілих та свідків, протоколи огляду від 04.02.2017 року є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 , щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України відповідно до ст.12 К України, є злочином середньої тяжкості, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України, є тяжким злочином, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити ще й інші кримінальні правопорушення. Ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити злочинну діяльність вимагає застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, а також те, що раніше до нього двічі застосовувалася застава при обранні запобіжного заходу, вважаю за необхідне визначити йому заставу у максимальному розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,182,183,184,186,193,194,196,197, 309,372,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто до 13 години 50 хвилин 05 квітня 2017 року.
Розмір застави визначити у межах від 20 до 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 128000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cуддя: ОСОБА_1
Ухвала оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія мені вручена.

04 лютого 2017 року о______ год. ______хв.

______________________ ОСОБА_5