Справа № 576/2470/17-к
В И Р О К 1-кп/576/34/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.17 Глухівський міськрайсуд Сумської області в складі : головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Глухова, українки, громадянки України, освіта середня, працюючої касиром ТОВ «АТБ- Маркет», не заміжньої, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимої, проживаючої: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

26 жовтня 2016 року близько 09 год.30 хв., підсудна ОСОБА_6 , знаходячись біля Миколаївської церкви, що розташована на площі Соборний Майдан, 2 в м.Глухові, під час сварки із потерпілою ОСОБА_5 , що виникла на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла потерпілій два удари лодонями рук по обличчю та один удар жіночою сумкою по голові, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 фізичного болю.
Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому їй злочині визнала частково, показавши, що в один із днів в жовтні 2016 року її колишній чоловік разом із потерпілою ОСОБА_5 , без її відома, забрали до себе додому її сина, що був в гостях у бувшої свекрухи. Вона сильно злякалась за сина, а тому вранці 26 жовтня 2016 року, зустрівши біля Миколоївської церкви ОСОБА_5 , вона попедила останню, щоб та не сміла наближатись до її сина, після цього смикнула ОСОБА_5 за волосся, а відходячи від неї, штовхнула ОСОБА_5 своєю сумкою в плече. Свою вину підсудна визнає частково, оскільки винною в кофлікті вважає саму потерпілу, а також заперечує факт нанесення нею ударів потерпілій ОСОБА_5 .
Хоча підсудна свою вину визнає частково, однак суд вважає, що її вина у вчиненому зочині повністю доведена зібраними в справі доказами:
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 26 жовтня 2016 року, близько 10 год., коли вона знаходилась біля воріт Миколаївської церкви, то до неї підійшла підсудна, яка почала на неї голосно лаятись, незважаючи на велику кількість людей поруч Потім підсудна нанесла їй декілька ударів лодонями по голові та обличчю. Люди, які були поруч, стали між нею та ОСОБА_6 і почали заспокоювати останню. Вона ж в цей час пішла до поліції писати заяву про вчинений злочин .
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що ранком 26 жовтня 2016 року, коли вони підходили до будівлі Миколаївської церкви, то почули якісь крики. Підійшовши ближче, вони побачили, що ОСОБА_6 свариться із ОСОБА_5 . Також, вони бачили як під час цієї сварки ОСОБА_6 ударила лодонею руки по обличчю ОСОБА_5 та нанесла їй удар сумкою по голові.
Свідок ОСОБА_9 показала, що в одині із днів восени 2016 року, коли вона стояла біля воріт Миколаївської церкви, то неподалік неї знаходилась і ОСОБА_5 . В цей момент, до ОСОБА_5 підійшла ОСОБА_6 , яка стала на неї лаятись, а потім нанесла ОСОБА_5 удар лодонею по щоці. На цей шум із церкви вийшов настоятель церкви, який став їх заспокоювати. Після цього, ОСОБА_6 пішла з місця події, але відходячи, сумкою, що була в неї в руках, нанесла удар ОСОБА_5 по голові.
Із висновку судово-медичної експертизи ві 07.11.2016 року вбачається, що при судово-медичному обстеженні у потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено.
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.11.2016 року з фототаблицею до нього вбачається, що під час провдення даної слідочої дії потерпіла ОСОБА_5 показала механізм та місця ударів, що їй нанесла підсудна ОСОБА_6 під час їх сварки біля Миколаївської церкви в м.Глухові 26.10.2016 р.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Часткове визнання підсудною ОСОБА_6 своєї вини суд розцінює критично, як намагання останньої пом`якшити відповідальність за вчинений злочин і ці твердження повністю спростовуються зібраними в справі доказами показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та протоколом слідчого експерименту.
Призначаючи підсудній міру покарання суд враховує як обставини, що пом`якшують покарання, що підсудна хоча і частково, але визнає свою вину, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.
Враховуючи обставини справи, характеристику особи підсудної ОСОБА_6 , суд вважає необхідним призначити їй покарання у вигляді штрафу.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Керуючись ст.370, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України і призначити їй покарання у вигляді 510 грн. штрафу на користь держави. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
СУДДЯ