АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3674/16-к Номер провадження 11-кп/786/257/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 164 КК України НТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000494 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000494 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Судіївка Полтавського р-ну Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України повернуто прокурору Полтавської місцевої прокуратури.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить виклад фактичних обставин злочину та у ньому не конкретизовано формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , а саме яким чином останній вчиняв злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, чим порушено право обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а посилання суду на не зазначення у обвинувальному акті викладу фактичних обставин злочину та не конретизованість формулювання обвинувачення, а саме не зазначено яким чином обвинувачений вчиняв злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини є недопустимим, оскільки ці обставини підлягають встановленню під час судового розгляду провадження та суд не мав права давати оцінку доказам по справі на цій стадії.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просить апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, пояснення обвинуваченого та потерпілої, які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Висновки, викладені в ухвалі суду про повернення прокурору обвинувального акту з матеріалами кримінального провадження № 0000494 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, про не конретизованість формулювання обвинувачення, а саме, яким чином ОСОБА_7 вчинив злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, які призвели до невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, - не ґрунтуються на вимогах закону.

З матеріалів провадження вбачається, що 2.11.2016 на адресу Полтавського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000494 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини встановлених рішенням суду (а.п. 9).

В обвинувальному акті зазначено, що органами досудового розслідування встановлено, що упродовж часу з 1.11.1999 по 1.09.2016 ОСОБА_7 , достовірно знаючи про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом виплати аліментів, відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтава від 1.11.1999 та дубліката виконавчого листа Київського районного суду м. Полтава № А-200/1999, будучи востаннє попередженим 13.09.2016 державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, діючи умисно вдався до ухилення від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустивши заборгованість зі сплати аліментів станом на 1.09.2016 у сумі 71 792,69 грн, відповідно до довідки розрахунку ВДВС Полтавського РУЮ. Згідно довідок Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 3366/10/16-31-08-30 від 25.07.2016 та № 6305/9/16-01-08-25 від 1.07.2016 та відомостей державного реєстратора та Реєстру самозайнятих осіб, ОСОБА_7 знятий з податкового обліку у ДПІ у м. Полтава як фізична особа, що отримала доходи від підприємницької діяльності, але станом на 1.07.2016 не завершила остаточні розрахунки. Дата державної реєстрації припинення підприємницької діяльності 29.08.2014.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України, а ч. 4 цієї статті передбачено перелік додатків до обвинувального акту.

Стаття 291 КПК України прямо передбачає, що обвинувальний акт має містити, крім іншого, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та на статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинувачених у їх вчиненні, вид і розмір шкоди, завданої злочином, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, так як правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Проте правова норма така, що не зобов`язує прокурора викладати фактичні обставини кримінального правопорушення, які він не вважає встановленими та покладає на прокурора обов`язки уникати будь-яких, дійсних чи вигаданих суперечностей, неповноти чи неточності у цьому викладі, пристосовувати згаданий виклад фактичних обставин до вимог загальної чи спеціальної частини КК України щодо ознак складу злочину, які висуваються в правових нормах.

Пункт 3 частини 3 статті 314 КПК України дійсно надає право суду у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Однак, оскільки вимоги до змісту обвинувального акту у цьому кодексі викладені саме в ст. 291 КПК України, а, як вище було зазначено, вони вказують лише на необхідність викласти фактичні обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, надати правову кваліфікацію та сформулювати обвинувачення.

Як видно з тексту обвинувального акту, ці вимоги прокурор виконав, тому вимоги суду першої інстанції щодо не викладу фактичних обставин злочину та конкретизації формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , не ґрунтуються на вказаній кримінальній процесуальній нормі, а тому в цій частині апеляційні вимоги прокурора обґрунтовані.

Окрім цього правильним є і твердження прокурора про те, що, надаючи на цій стадії судового провадження оцінку викладеним в обвинувальному акті відомостям, а саме викладу фактичних обставин злочину, зазначаючи про не конкретизованість формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , суд виходить за межі компетенції суду у підготовчому судовому засіданні, оскільки така оцінка може бути надана лише після дослідження наданих доказів за результатами судового розгляду у рішенні по суті кримінального провадження.

Таким чином, судова колегія визнає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4