АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/248/17 Справа № 707/2153/16-к Категорія: ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06.01.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Липове, Глобинського району Полтавської області, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10.01.2012 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, -

засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст.185 КК України, на 2 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України, на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 20 липня 2016 року по 06 січня 2017 року.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, - 2901,92 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, повторно, 08 липня 2016 року близько 13 год., шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , де незаконно відкрив водійські дверцята автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав навігатор марки «Prestigio», автомагнітолу марки «Pioneer» та планшет марки «Pixus», що належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 2944 грн.

ОСОБА_7 , повторно 12 травня 2016 року близько 02 год., зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_4 , де незаконно через незамкнені двері проник до підсобного приміщення, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав чуже майно, а саме: бензопилу марки «Expert», електродриль марки «Einhell» та велосипед марки «Azimut Extreme», що належить потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 2684 грн.

ОСОБА_7 , повторно 24 червня 2016 року близько 16 год. 30 хв., зайшов через незамкнену хвіртку на територію домоволодіння по АДРЕСА_5 , де незаконно через незамкнені двері проник до будинку, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав чуже майно, яке знаходилося в кімнаті, а саме: планшет марки «Bravis» та грошові кошти , що належать потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 4390 грн

ОСОБА_7 , повторно 05 липня 2016 року близько 14 год., зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_6 , де незаконно через незамкнені двері проник до жилого будинку, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia 107» в чохлі з сім картою оператора ПрАТ «Київстар», мобільний телефон марки «Nokia» з сім картою оператора ТОВ «МТС», та грошові кошти, що належали потерпілій ОСОБА_12 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1034 грн.

ОСОБА_7 , повторно 10 липня 2016 року близько 12 год., зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_7 , де незаконно через незамкнені двері проник до підсобного приміщення, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo S920» з двома сім картами операторів ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайф», мобільний телефон марки «Nokia x2» з сім картою оператора ТОВ «Лайф», гаманець та грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 3156 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації його дії, вважає вирок суду незаконним в частині призначення покарання, просить пом`якшити призначене йому покарання застосувавши вимоги ст.ст. 69, 75 КК України. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не було враховано стан його здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої доньки, повного визнання вини, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на доказах, досліджених судом, та ніким не оспорюється.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем перебування в СІЗО негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, з його слів має неповнолітню дитину, однак підтверджуючих документів суду не надав, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом прядку, і з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини - наявність в нього тяжких невиліковних хвороб, та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, у виді реального позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги з доповненнями та призначення покарання з застосуванням вимог ст. 69 або ст. 75 КК України, як того просить останній у своїй апеляції, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, знову вчинив ряд аналогічних умисних корисливих злочинів проти власності, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень, при розгляді справи судом першої інстанції вину у скоєнні інкримінованих злочинів не визнавав, визнав вину лише в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження, що колегією суддів розцінюється, як обраний ним спосіб захисту з метою пом`якшення кримінальної відповідальності за скоєне.

Доводи обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання тяжкого стану його здоров`я, наявності на утриманні неповнолітньої доньки, є необгрунтованими, оскільки вказані обставини в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та не впливають на розмір призначеного судом покарання, яке за ч. 3 ст. 185 КК України є наближеним до мінімального.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 07 січня 2017 року по 07 березня 2017 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 404, ч.1 п.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 07.01.2017 року по 07.03.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :