АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/262/17 Справа № 183/1973/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000097, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2015 року за апеляційними скаргами прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року, ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
06 серпня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 КК України 200 годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2014 року остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 час попереднього ув`язнення з 20.01.2015 року по 05.10.2015 року включно та з 10.06.2016 року по 05.10.2016 року включно з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України. Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 98 грн.40 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 19 січня 2015 року близько 11 години 30 хвилин повторно, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, зайшов до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки відкрито викрав музичний центр марки «Sony» моделі «HCD-GNZ55D», розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 1182,50 грн.

19.01.2015 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 на ґрунті неприязних відносин, схопив ОСОБА_9 за волосся та почав тягнути до себе, після чого наніс їй два удари кулаком лівої руки в праве плече, від чого ОСОБА_9 присіла на диван, а ОСОБА_7 наніс один удар коліном лівої ноги в праве око ОСОБА_9 , після чого остання закрила руками обличчя, а ОСОБА_7 наніс ще один удар коліном лівої ноги по кисті правої руки ОСОБА_9 , чим завдав останній тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначив, що судом було порушене право на захист обвинуваченого, оскільки 04.10.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 в ході судового розгляду заявив клопотання про призначення йому захисника, але судом клопотання залишено без розгляду, що є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, передбаченого ст.48 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі та доповненні до неї зазначив, що вину у вчиненні грабежу він не визнавав, про що свідчить слідчий експеримент; просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вимоги апеляційної скарги обвинуваченого частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за який його засуджено, при обставинах викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження і ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, в тому числі тих, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, та не спростовують письмових матеріалів кримінального провадження.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, показаннями потерпілих та свідків.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого вірно кваліфікував за ч.1 ст.125, ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд врахував тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких та злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, скоїв кримінальні правопорушення в період іспитового строку, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, не працює і правильно прийшов до висновку про те, що він повинен відбувати міру покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до вчиненого призначивши йому строк покарання. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлені.
Твердження прокурора про те, що в ході судового розгляду ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення йому захисника, однак судом клопотання залишено без розгляду, що є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, передбаченого ст.48 КПК України, є слушними та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за участі захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 04.10.2016 року під час розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від послуг призначеного захисника ОСОБА_10 , посилаючись на те, що в нього з останньою різні погляди на засоби здійснення захисту.

Враховуючи, що один із злочинів, за які засуджено ОСОБА_7 , відноситься до категорії тяжких та що обвинувачений перебуває під вартою, суд першої інстанції, прийнявши у обвинуваченого відмову від захисника, навіть не запропонував для участі у справі іншого захисника.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити в повному обсязі, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: