Справа № 194/231/17
Номер провадження 1-кс/194/32/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_2 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2016 року за № 0000468 за ч. 1 ст. 203-2 КК України про арешт майна та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2016 року за № 0000468 за ч. 1 ст. 203-2 КК України було внесено відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , 3, 4 функціонує гральний заклад ТОВ «СПОРТ-ЛОТО».

22 березня 2017 року, працівниками Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в період часу з 20 години 58 хвилин до 22 години 31 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 22 березня 2017 року, в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , 3, 4 було виявлено та вилучено 8 системних блоків, 8 моніторів, службову документацію, грошові кошти у розмірі 1419,00 грн., 5 USB флеш-накопичувачів, 1 маршрутизатор ZTE.

Постановою слідчого від 22 березня 2017 року вилучене майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий та прокурор вважають, що посадові особи ТОВ «СПОРТ-ЛОТО» порушують вимоги Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15.05.2009 року.

Дослідивши клопотання слідчого на предмет його відповідності вимогам ст. 171 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Матеріали клопотання про арешт майна не містять документів, що підтверджують право власності на майно, яке слід арештовувати, а також в клопотанні не зазначені конкретні докази, які свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Як роз`яснено у п. 19 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 222-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту. Разом із тим під час розгляду відповідних клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що такі документи не можуть бути зазначені у клопотанні та надані щодо майна, право власності на яке неможливо підтвердити документально (наприклад, на майно, вилучене з обігу; рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації і документи щодо якого відсутні, тощо), а також щодо майна, яке підлягає державній реєстрації, проте всупереч вимогам закону не було зареєстровано.
Водночас відповідну неможливість має бути обґрунтовано у клопотанні, про неї має бути зазначено і в ухвалі.
Відповідні підтверджуючі право власності на спірне майно документи в матеріалах клопотання відсутні, так само і обґрунтування неможливості надання таких документів також матеріали клопотання не містять.

Крім того, з матеріалів клопотання не вбачається, де наразі зберігається спірне майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Також слід зазначити, що слідчий у клопотанні просить, зокрема, накласти арешт на грошові кошти у розмірі 1419,00 грн., не зазначаючи при цьому, ані номінал грошей, ані купюри.

Слідчим не мотивовано, кому саме належать ці грошові кошти, тобто в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не наведено належних обґрунтувань необхідності їх арешту, які передбачені ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України є підставою для його повернення, з наданням слідчому строку для усунення недоліків протягом 72 годин.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000468 від 14 вересня 2016 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених у клопотанні недоліків протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1