Номер провадження 1-кп/243/177/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження № 0000091, обвинувальний акт якого надійшов 28 грудня 2016 року з Військової прокуратури Донецького гарнізону по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , водія номер обслуги зенітного артилерійського взводу, солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1ст. 408 КК України, при наступних обставинах.

13.04.2014 року ОСОБА_4 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із частковою мобілізацією, до лав ЗС України. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №24 від 19 квітня 2014 року солдат ОСОБА_4 з 19.04.2014 року зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду водія номера обслуги зенітного артилерійського взводу. Базовий табір військової частини польова пошта НОМЕР_1 , до якого не прибув після відпустки солдат ОСОБА_4 , знаходився у м. Слов`янськ Донецької області.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статусу Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог Збройних Сил України.

Незважаючи на вищевикладене, 31.07.2014 року солдат ОСОБА_4 вибув у відпустку терміном 10 діб у м. Харків. 10.08.2014 року по завершенню відпустки солдат ОСОБА_4 до військової частини пп НОМЕР_1 без поважних причин не прибув. У подальшому, ОСОБА_4 усвідомивши власну протиправну поведінку, припинив ухилятися від проходження військової служби та 22.12.2016 року, прибувши добровільно до органу досудового розслідування, повідомив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі та показав суду, що дійсно скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме з 19.04.2014 року він був зарахований до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначений водієм номера обслуги зенітного артилерійського взводу. 31.07.2014 року він поїхав у відпустку строком на 10 діб у м. Харків, де проживав разом з бабусею та дідусем. Однак, 10.08.2014 року, коли закінчилася відпустка, до військової частини не приїхав, оскільки доглядав за дідусем та бабусею, які хворіли. Коли його бабуся померла, то вирішив поїхати до Російської Федерації, щоб повідомити родичів про її смерть, де на кордоні був затриманий прикордонниками. Він збирався добровільно повернутися до військової частини, після того, як з`їздив би до родичів. У скоєному щиро кається.

Крім того, провина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

?Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 24 від 19.04.2014 року, яким солдата ОСОБА_4 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено водієм номером обслуги зенітного артилерійського взводу, та з 19.04.2014 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення;

?Актом проведення службового розслідування від 29.09.2014 року, який був складений перекладачем відділення розвідки лейтенантом ОСОБА_5 та затверджений тимчасово виконуючим обов`язки, командиром військової частини п/п НОМЕР_1 ОСОБА_6 , відповідно до висновку якого водій-номер обслуги зенітного-артилерійського взводу солдат призваний по мобілізації ОСОБА_4 13 серпня 2014 року самовільно залишив військову частину та станом на 29 серпня 2014 року знаходиться поза межами базового табору військової частини;

?Довідкою від 02.12.2014 року, наданою тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_7 , про те, що на момент залишення розташування базового табору 13.08.2014 року солдат ОСОБА_4 у відпустці, на лікуванні не перебував та завдання поза межами військової частини не виконував.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 408 ч. 1 КК України, а саме нез`явлення з відпустки до військової частини з метою ухилитися від військової служби.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу: раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, неодружений та на утриманні дітей немає, за місцем проходження військової служби характеризується з незадовільної сторони, заохочень та стягнень немає, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Одночасно суд вважає необхідним прийняти до уваги щире каяття обвинуваченого в скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання, критичну оцінку обвинуваченим своїх дій та, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання та конкретних обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням. Зазначене покарання, за своїм видом та розміром, суд вважає, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ст. 408 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

В силу ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк на два роки, поклавши на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1