Єдиний унікальний № 500/6697/16-к
Провадження № 1-кп/500/136/17
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду
06 січня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003464, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
27 грудня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні. Ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта з таких підстав.

Так, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Під час підготовчого судового засідання від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту лише обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 . Прокурор також заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з посланням на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти виклику вказаних осіб та не заявили про виклик інших осіб для допиту, але заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, захисник ОСОБА_5 просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання, при цьому обвинувачений та його захисник послалися на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не має намір ухилятися від суду, у нього зламана рука, у зв`язку з чим потребує медичної допомоги та не матиме можливості вчиняти інші злочини.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню, в судове засідання для допиту під час судового розгляду підлягають виклику перелічені особи, а також обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити з таких підстав.

Так, 13 листопада 2016 року ОСОБА_4 був затриманий у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2016 р. під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховатися від органу досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11 січня 2017 року.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я (обвинувачений хоча і хворіє, але згідно медичної довідки станом на 19.12.2016 р. стан його здоров`я задовільний); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання, а також постійного місця проживання на території м. Ізмаїл чи Ізмаїльського району. Обвинувачений, зазначивши, що має місце проживання у м. Ізмаїлі, не міг вказати адресу житла, а що стосується житла його колишньої дружити, то на даний час обвинувачений не перебуває у родинних зв`язків з нею та суду не були надані відповідні документи, які б підтверджували дійсне місце її проживання, також суду не були надані відповідні докази щодо наявності згоди його колишньої дружини на проживання обвинуваченого у її житлі.

Таким чином, враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він, будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, у тому числі за тяжкі злочини, не маючи постійного місця роботи та проживання, знов обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину також проти власності через незначний час після спливу невідбутої частини покарання за попереднім вироком, від відбування якого він був звільнений умовно-достроково.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитися від суду та продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів, до 06 березня 2017 року, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання слід відмовити.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 , до якого застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, обвинувачується у вчиненні 12 13 листопада 2016 року, тобто не протягом невідбутої частини покарання, тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує останнього, а також прийняття судового рішення про міру покарання, відповідно до ч. 5 ст. 314, ст. 3141 КПК слід доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь у даному кримінальному провадженні, також слід повідомити про дату, час та місце проведення судового розгляду представника персоналу органу пробації.

Керуючись ст. ст. 314 316, 370 372 КПК України, суд

постановив:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, в залі судових засідань № 3 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.Клушина, 2, на 20 січня 2017 року, на 13:30 годину.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинувачуваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , яких викликати в судове засідання, про місце, дату і час проведення якого також повідомити представника персоналу органу пробації.

Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 , в строк до 19 січня 2017 року, для чого копію цієї ухвали надіслати представнику персоналу органу пробації для виконання в цій частині.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити, в клопотанні захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, до 06 березня 2017 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 06 березня 2017 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1