Справа № 305/1249/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2017 року яким обвинувачена

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з вищою освітою, незаміжня, , непрацючао, не судима

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.

Постановлено стягнути із обвинуваченої ОСОБА_6 на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - 3000 (три тисячі) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно вироку, ОСОБА_6 16.06.2016 року о 10:47 годині, знаходячись в АДРЕСА_2 , перебуваючи у неприязних відносинах з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 , умисно нанесла їй удар долонею правої руки по губам, після чого, нанесла ще декілька ударів долонями рук по обличчю, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 203 від 21.06.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження , що не призвели до короткочасного розладу здоров`я .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 вказує на незаконність ухваленого вироку, що зумовлює необхідність його скасування з направленням справи на новий судовий розгляд. Вважає, що покази потерпілої і свідків, які суд взяв за основу є суперечливими. Заперечує фактичні обставини справи щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та вказує на неприязні відносини, що склались між нею та потерпілою. Крім того , вказує на суворість призначеного покарання . Вважає , що суд належним чином не вмотивував свого рішення при визначенні виду та розміру покарання та не врахував її особу, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувалася до відповідальності. Крім того, вважає , що суд першої інстанції в порушення вимог як кримінального процесуального закону так і вимог ЦК України вирішив питання про розв`язання заявленого цивільного позову про відшкодування завданої шкоди . Так, судом не оглядався речовий доказ телефон , який як стверджувала потерпіла розбився, не досліджувалася його вартість , а також залишкова вартість телефону після падіння . Судом не досліджувалися дані про те , чи залишився телефон у робочому стані після його падіння.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченої потерпіла та її законний представник вказали про безпідставність такої. Вказують , що у судовому засіданні доведено, що внаслідок дій обвинуваченої був пошкоджений мобільний телефон Самсунг І 8552 вартістю 3000 гривень. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення , вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а розгляд апеляційної скарги здійснювати за їх відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_6 , потерпіла та представник потерпілої у судове засідання не з`явилися та подали заяви ( заперечення) у яких просили розгляд апеляційної скарги здійснювати у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора , яка вказала про необґрунтованість та безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, така повністю підтверджена сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 16.06.2016 року випадково в місті Рахові зустрілася зі своєю тіткою ОСОБА_6 , яка її штовхнула. Вона штовхнула тітку у відповідь і пішла по своїх справах. Тітка кинулася за нею і наздогнавши, вдарила сумкою по голові. Між ними почалася штовханина. Коли їх розборонили прохожі чоловіки , то вона забігла у магазин Будсервіс , де працює її мама та дідусь. ОСОБА_6 слідом зайшла у магазин і вдарила її , від чого у неї з рук випав телефон. Після чого тітка ще наносила удари , а вона відмахувалася руками.

З показань законного представника неповнолітньої потерпілої вбачається, що вона була не була очевидцем подій, що мали місце в приміщенні магазину Будсервіс, що в місті Рахові, однак, від доньки дізналася, що її вдарила ОСОБА_6 .. У ході інциденту також був пошкоджений мобільний телефон , вартістю 3000 гривень.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні ствердила, що була разом з потерпілою ОСОБА_8 , коли до них підійшла ОСОБА_6 і вдарила сумкою по голові ОСОБА_10 . Після цього, вони забігли в приміщення магазину Будсервіс, де працює мама ОСОБА_8 .. У слід за ними до магазину зайшла ОСОБА_6 , яка відразу вдарила ОСОБА_10 по обличчю, від чого у останньої з рук випав мобільний телефон.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що він почув крики у магазині, однак інциденту він не бачив. Коли підійшов , то бійка припинилася , а на підлозі лежав розбитий мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_12 ствердив, що 16.06.2016 року в обідню пору у магазин забігли внучка ОСОБА_13 та її подруга ОСОБА_10 . Після дівчат у магазин забігла обвинувачена і почала чубитися з ОСОБА_10 . Після чого відвідувачі магазину їх розборонили.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 203 від 21.06.2016 року у громадянки ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та вкладаються в строк події що мала місце 16.06.2016 року і потягли за собою розлад здоров`я до 6 днів , що кваліфікуються , як легкі тілесні ушкодження .

Відповідно до протоколу огляду флеш носія цифрової інформації , від 21.06.2016 року , що містить безперервний відеозапис з камери відео спостереження приміщення магазину, вбачається, як в приміщенні магазину з`являється особа жіночої статі , ззовні схожа на потерпілу ОСОБА_8 , до якої о 10:47:06 годині підходить жінка віком близько 40 років , яка відразу наносить один удар рукою по голові , після чого між ними виникає тяганина, яка триває до 10:47:19 години і припиняється після втручання сторонньої особи.

Отже, доводи апелянта ОСОБА_6 про те, що вирок є незаконним та необґрунтованим апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження , в повному об`ємі дослідив докази та прийшов до правильного переконання, що ОСОБА_6 винна в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченої у вчиненні цього кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, які суд проаналізував та дав оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України .

Окремі неточності в показаннях свідків на які посилається обвинувачена , не впливають на повноту й зміст їх показань, а також на законність та обгрунтованість вироку, а зумовлені особистим сприйняттям події кожного свідка. Під час судового розгляду кримінального провадження не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що у свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є підстави для обмови обвинуваченої ОСОБА_6 , що їх показання є обмовою, а тому суд обґрунтовано визнав їх належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції свої висновки щодо критичної оцінки показань обвинуваченої ОСОБА_6 обґрунтував належним чином, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах , установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин , дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання , не працевлаштована , незаміжня , не примирилася з потерпілою, а також ті обставини, на які посилається обвинувачена в обґрунтуванні доводів апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного покарання.

Судом визначено обвинуваченій вид та розмір покарання наближений до мінімального, визначений санкцією ч.1 ст. 125 КК України. Покарання призначене ОСОБА_6 є необхідним і достатнім для її виправлення , попередження вчинення нових злочинів та справедливим, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання.

Вважати призначене покарання явно несправедливим немає підстав. Доводи апелянта слід визнати необґрунтованими.

Одночасно, колегія суддів прийшла до переконання , що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченої в частині вирішення заявленого потерпілою цивільного позову.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, згідно ч.1 ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції належним чином не роз`яснив потерпілому його права, щодо заявленого цивільного позову, прийняв до розгляду позовну заяву, яка не відповідала вимогам КПК України та ЦПК України , не залишив її без руху та не роз`яснив потерпілому про допущені ним недоліки , тому в числі в частині права (обов`язку) надання доказів на обґрунтування висунутих вимог, тобто , у порушення вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи і реалізації прав учасників судового розгляду.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Колегія суддів вважає , що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону, щодо вирішення цивільного позову, є істотними , оскільки торкаються прав та законних інтересів потерпілого , які перешкодили суду повно і всебічно розглянути провадження в частині заявленого цивільного позову і вплинуло на постановления законного й обґрунтованого вироку в цій частині.

Так, суд у порушення вимог ст.23 КПК України , щодо безпосереднього дослідження доказів , жодного доказу для перевірки обґрунтування заявленого цивільного позову не досліджував. У матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження вартості телефону як на час придбання так і на час пригоди, що мала місце 16.06.2016 року, його залишкова вартість після падіння чи пошкодження , вартість відновлюваного ремонту , тощо.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону. Порушене право як потерпілої так і обвинуваченої підлягає захисту, шляхом скасування судового рішення в частині розв`язання заявлених вимог цивільного позову з призначенням нового розгляду в порядку цивільного судочинства.

З цих підстав апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2016 року щодо ОСОБА_6 в частині розв`язання заявленого потерпілою цивільного позову скасувати, а матеріали провадження в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: