Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/468/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця с.Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, раніше судимого:
- 25.12.2006 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі;
- 14.02.2011 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічний злочин, маючи непогашену судимість, при наступних обставинах.
Так, 30 серпня 2016 року, об 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до стіни продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, де за допомогою металевої труби, шляхом пошкодження стіни зазначеного магазину, зробивши у ній проєм, проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 10 497.00 грн.; шкарпетки чоловічі в кількості 10 пар, на суму 120.00 грн.; ковбасу «Курина», вагою 1.2 кг., вартістю 84.00 грн.; ковбасу «Сорочинську», вагою 1.45 кг., вартістю 126.88 грн.; ковбасу «Трапезну», вагою 0.9 кг., вартістю 73.35 грн.; ковбасу «Європейську», вагою 0.8 кг., вартістю 64.00 грн.; ковбасу «Пряну», вагою 0.43 кг., вартістю 30.10 грн.; сардельки «Волинські», вагою 1.1 кг., вартістю 68.20 грн.; шоколадні плитки «Євро» в кількості 2 штуки на суму 21.00 грн.; шоколадні плитки «Долар» в кількості 2 штуки на суму 21.00 грн.; каву «Якобс» в пакеті, вагою 398 грам, вартістю 257.00 грн.; каву «Індійську» в пакеті, вагою 100 грам, в кількості 5-ти штук на суму 287.50 грн.; каву «Нескафе» в пакеті, вагою 70 грам, в кількості 5-ти штук на суму 225 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому ОСОБА_5 , матеріальних збитків на загальну суму 11 875.03 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , 24 лютого 2016 року, об 23 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до тильної стіни приміщення Тепеницької сільської ради Олевського району, що розташоване в АДРЕСА_4 , яке належить Тепеницькій територіальній громаді, і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, де за допомогою металевого прута, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до середини приміщення Тепеницької сільської ради Олевського району, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить Тепеницькій сільській раді Олевського району, а саме: монітор, торгової марки «Samsung» бувший у використанні, вартістю 3150.00 грн.; системний блок до комп`ютера, торгової марки «Samsung» бувший у використанні, вартістю 4840.00 грн.; комп`ютерний маніпулятор бувший у використанні, вартістю 180.00 грн., та флеш-карту пам`яті, ємністю 2 гб, вартістю 120.00 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому Тепеницькій сільській раді Олевського району Житомирської області матеріальних збитків на загальну суму 8 290.00 грн.
Крім того, 03 березня 2016 року, об 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до тильної стіни приміщення Тепеницької сільської ради Олевського району, що розташоване в с.Тепениця по вул.Левчука, 40 Олевського району Житомирської області, яке належить Тепеницькій територіальній громаді, і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, де за допомогою металевого прута, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до середини приміщення Тепеницької сільської ради Олевського району, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить Тепеницькій сільській раді Олевського району, а саме: монітор, торгової марки «Samsung» бувший у використанні, вартістю 3150.00 грн.; системний блок до комп`ютера, торгової марки «LG» бувший у використанні, вартістю 6360.00 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому Тепеницькій сільській раді Олевського району Житомирської області матеріальних збитків на загальну суму 9 510.00 грн.
07 березня 2016 року, об 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_6 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, де ОСОБА_3 , за допомогою металевої палиці, шляхом пошкодження металевих грат і вийнявши віконне скло, проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти, купюрами різного номіналу на суму 2000.00 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вказану суму та із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
05 червня 2016 року, об 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до вікна приміщення будинку культури Новобілокоровицької селищної ради Олевського району, що розташований в смт.Нові Білокоровичі по вул.Фрунзе, 8 Олевського району Житомирської області, який належить Новобілокоровицькій територіальній громаді, і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, де за допомогою металевої проволоки, шляхом віджиму відкривши вказане вікно, через яке проник до середини приміщення будинку культури Новобілокоровицької селищної ради Олевського району, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить Новобілокоровицькій селищній раді Олевського району, а саме: портативне ДВД невстановленої досудовим слідством торгової марки, бувше у використанні, вартістю 650.00 грн., та 4 електролампочки потужністю 75 Вт кожна, на суму 200.00 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому Новобілокоровицькій селищній раді Олевського району Житомирської області матеріальних збитків на загальну суму 850.00 грн.
Таким чином, в результаті умисних, злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілим у кримінальному провадженні було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 51 881.03 грн., зокрема потерпілим: ОСОБА_5 , - на суму 11 875.03 грн.; Тепеницькій сільській раді Олевського району Житомирської області - на суму 17 800.00 грн.; ОСОБА_6 , - на суму 2000.00 грн., та Новобілокоровицькій селищній раді Олевського району Житомирської області - на суму 20 206.00 грн.
Допитаний у режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. При цьому ствердив те, що він дійсно у період з 30.08.2016 року, об 02.00 годині, з метою викрадення грошей та товарно-матеріальних цінностей, через утворений ним у стіні проєм, проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_3 , звідки викрав грошові кошти в сумі 10 497.00 грн., різними купюрами, чоловічі шкарпетки в кількості 10 пар та продукти харчування згідно переліку пред`явленого обвинувачення, що наведені у обвинувальному акті. Інших продуктів харчування, що вказані потерпілою ОСОБА_5 , у поданому позові, згідно до витягу з акту ревізії від 30.08.2016 року він не викрадав. До цього, 24.02.2016 року, об 23.00 годині та 03.03.2016 року об 22.00 годині, він з метою викрадення грошей і товарно-матеріальних цінностей проник до приміщення Тепеницької сільської ради Олевського району, що розташована в с.Тепениця по вул.Левчука, 40 Олевського району Житомирської області, звідки викрав: перший раз - монітор, торгової марки «Samsung», системний блок до комп`ютера, торгової марки «Samsung», комп`ютерний маніпулятор та флеш-карту пам`яті, ємністю 2 гб; другий раз - монітор, торгової марки «Samsung» та системний блок до комп`ютера, торгової марки «LG». А затим, 07.03.2016 року, об 02.00 годині, він з метою викрадення грошей і товарно-матеріальних цінностей проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в АДРЕСА_5 , звідки викрав кошти в сумі 2000.00 грн., різним номіналом. А затим 11.03.2016 року, об 22.00 годині, з метою викрадення грошей і товарно-матеріальних цінностей, проник до приміщення Новобілокоровицької селищної ради Олевського району, що розташоване в смт.Нові Білокоровичі по вул.Привокзальна, 39 Олевського району Житомирської області, звідки викрав два системні блоки до комп`ютерів, торгової марки «LG» та монітор, торгової марки «LG Flatron». Після чого, 05.06.2016 року, об 22.00 годині він проник до будинку культури, що розташований в АДРЕСА_6 , звідки викрав портативне ДВД, якої марки не пам`ятає та 4 електролампочки потужністю 75 Вт кожна. Викрадені перераховані вище кошти та товаро-матеріальні цінності витратив на власні потреби. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, хворіє на ВІЛ інфекцію Сніду, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Частину викраденої оргтехніки працівниками поліції було у нього вилучено, однак, яку саме він вже не пам`ятає та на його думкучерез працівників поліції повернуто власникам. Заявлений до нього цивільний позов ОСОБА_5 , визнає частково, в сумі 11 875.03 грн., згідно пред`явленого обвинувачення та переліку, що наведений у обвинувальному акті.
Потерпілі: ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду письмові заяви щодо розгляду кримінального провадження у їхню відсутність, (а.с.67). При цьому ОСОБА_5 , цивільний позов підтримує повністю, на вказану у позові суму, просить суд задовольнити заявлені вимоги до обвинуваченого у повному обсязі. ОСОБА_6 , претензій до ОСОБА_3 , не має та просить суд обрати до останнього вид покарання, що передбачений відповідним законом, (а.с.17).
Представник потерпілої сторони: Олевської об`єднаної територіальної громади (колишньої Тепеницької сільської ради Олевського району) Житомирської області ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду кримінального провадження у його відсутність. Претензій до обвинуваченого як представник не має,(а.с.16, 57-60). Щодо застосування до ОСОБА_3 , виду і міри покарання за вчинене кримінальне правопорушення покладається на розсуд суду.
Представники потерпілої сторони: Новобілокоровицької селищної ради Олевського району Житомирської області ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , у судове засідання також не з`явилися, подавши до суду письмові заяви щодо розгляду кримінального провадження у їхню відсутність, претензій до ОСОБА_3 , як представники не мають,(а.с.18, 33-35). Щодо застосування до ОСОБА_3 , виду і міри покарання за вчинене кримінальне правопорушення також покладаються на розсуд суду.
Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності всіх потерпілих та представників на підставі їх заяв, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує і те, що ОСОБА_3 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту і непогашену судимість, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, на шлях виправлення і перевиховання не став, висновків для себе не зробив, вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення, його вік, по місцю відбування покарання, по місцю реєстрації та проживання характеризується позитивно, визнав свою винність у судовому засіданні, відсутність претензій з боку потерпілих, крім потерпілої ОСОБА_5 , (цивільний позов), і врахувуючи вказані вище пом`якшуючі обставини, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю обтяжуючих обставин, з урахуванням зазначеного та вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 , кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі, в межах санкції частини статі обвинувачення, призначивши мінімальну межу покарання, що встановлена санкцією частини 3 статті 185 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів.
Менш суворий вид і міра кримінального покарання на думку суду буде недостатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
В порядку ст.128 КПК України потерпілою ОСОБА_5 , пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 . Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15 081.47 грн., суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення, та стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 , 11 875.03 грн., майнової шкоди, яку визначено органом досудового розслідування в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, (ч.1 ст.337 КПК України), оскільки інших доказів у судовому засіданні не здобуто та позивачем до суду не надано. А сам по собі витяг з акту ревізії від 30.08.2016 року складений особисто потерпілою ОСОБА_5 , є неналежним доказом по даному кримінальному провадженню та не відповідає вимогам закону.
Відповідно до статті 1166 ЦК України загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приписами статті 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України.
Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 245.52 грн.
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 21, 55, 63 Конституції України, ст.ст.100, 124, 127-129, 183, 314-318, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 63, 65-67, ч.3 ст.185 КК України, та ст.ст.16, 22, 1166 ЦК України, суд -
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 , за даним вироком рахувати з 14:30 години 03 серпня 2017 року (Ухвала Олевського районного суду Житомирської області від 03.08.2017 року).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_7 ), 11 875 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн., 03 коп., - у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В решті позову відмовити.
Після набранням вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- кришку зі стільця, на якій було виявлено фрагмент сліду підошви взуття, який поміщено в картонну коробку і опечатано, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній ( АДРЕСА_2 ), на користь держави кошти в сумі 245 (двісті сорок п`ять) грн., 52 коп., процесуальних витрат на залучення експертів.
Запобіжний захід до набранням вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 , - тримання під вартою - залишити без змін.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1