Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________копія:____
У Х В А Л А
Іменем України
19 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чишки, Пустомитівського р-ну, Львівської обл., раніше проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 14 травня 2013 року з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року, за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України та, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна, яке, на даний час, відбуває у державній установі «Городищенська виправна колонія №96»;

за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року;

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_4 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою додатково зарахувати її підзахисному ОСОБА_4 (за винятком вже зарахованого судом першої інстанції засудженому строку попереднього ув`язнення по вироку, за яким він відбуває покарання), строк його попереднього ув`язнення з 13 січня 2003 року по 12 жовтня 2004 року, а саме 638 (шістсот тридцять вісім) днів за вироком Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2004 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у строк відбування призначеного покарання за останнім вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 14 травня 2013 року, яким його засуджено до покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Згідно цієї ухвали, клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволено частково та зараховано засудженому, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення з 28 жовтня 2011 року по 18 вересня 2013 року, згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 14 травня 2013 року, який було змінено ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року, в строк відбування призначеного ОСОБА_4 за цим вироком покарання.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_5 зазначає, що зараховуючи на підставі ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення її підзахисному ОСОБА_4 за клопотанням останнього, суд першої інстанції не врахував, що остаточне покарання засудженому було призначено на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків та, як наслідок судом було необгрунтовано, додатково не зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 по вироку Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2004 року, що становить 691 (щістсот дев`яносто один) день, невідбуту частину покарання за яким, суд приєднав ОСОБА_4 в ході призначення остаточного покарання,.

Заслухавши суддю-доповідача, ухваливши на місці, з урахуванням думки прокурора, рішення про розгляд судового провадження за відсутності засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , від якої надійшло клопотання про проведення судового засідання за її відсутності; думку прокурора про відмову в задоволенні апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обгрунтованим, тобто ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів даного судового провадження вбачається, що суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
24 грудня 2015 року вступив в силу Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII відповідно до якого, судом зараховується строк попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення та провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуте повністю.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що ОСОБА_4 був раніше неодноразово судимий та, до ухвалення вироку, по якому він відбуває покарання, а саме вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 14 травня 2013 року за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ст.ст. 70, 71 КК України, за яким засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, останній раз був судимий вироком Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2004 року та звільнений ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 червня 2010 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання, що становила 2 (два) роки 6 (шість) місяців 9 (дев`ять) днів, судимість по якому, у встановленому законом порядку не погашена.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання вищевказаного вироку, Немирівський районний суд Вінницької області і призначав остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків, за вироком якого ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання.

Статтею ст.72 КК України встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами і доповненнями) зазначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Зі змісту ч.1 ст.4 цього Закону слідує, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Тобто, як вищезгадані Закони України, так і положення ст.72 КК України зі змінами, встановлюють, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі зараховується лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Суд першої інстанції, як підтверджується ухвалою суду, зарахував ОСОБА_4 , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення з 28 жовтня 2011 року, тобто з дня затримання, по 18 вересня 2013 року до дня ухвалення вироку, а тому строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , суд першої інстанції вираховував вірно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зараховуючи засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання лише за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 14 травня 2013 року, на підставі ст.72 КК України, суд першої інстанції вимог кримінального закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_4 дотримався в повному обсязі та ухвалив законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення.

Доводи захисника ОСОБА_5 свого підтвердження при апеляційному розгляді судового провадження не знайшли.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_5 на п.2 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, якою передбачено, що закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю, у даному судовому провадженні є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року, якою на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 14.05.2013 року в строк відбування призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - протягом такого ж строку, з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя-доповідач підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1