ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3587/17
провадження № 1-кс/753/1030/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2017 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна..
На обґрунтування скарги посилався на безпідставність неповернення майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 15.02.2017 р. Станом на день подачі скарги до суду володілець майна не повідомлявся про накладення арешту на вилучене майно, слідчим Дарницького УП ГУНП в м.Києві не надано копії ухвали про арешт майна або постанови про визнання вилученого майна речовими доказами.
Вказував, що станом на день звернення до суду зі скаргою слідчим не повернуто вилучене майно, тому він і вимушений був звернутися до суду за захистом порушених прав.
Прокурор в судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив скаргу задовольнити та повернути ОСОБА_3 вилучене майно, так як у слідства немає підстав утримувати його.
Заслухавши представника володільця майна дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив такі обставини.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, що використовувалось для його вчинення, а саме: електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів) та флеш-накопичувачів. В ході проведення обшуку слідчим було вилучено наступне майно: системний блок персонального компютеру, ноутбук Dell PP33L, телефон Meizu mini, флеш-накопичувач.
Проте відповідного дозволу на вилучення телефону Meizu mini, як вбачається з ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2017 р., слідчому не надавалось.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Ч. 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом, або на яке при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Однак, навіть при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

За змістом ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Відповідно до вимог кримінально-процесуального закону вилучений мобільний телефон має статус тимчасово вилученого майна,отже слідчий зобов`язаний був не пізніше наступного дня після його вилучення внести клопотання слідчому судді про арешт тимчасового вилученого майна. Проте з відповідним клопотанням слідчий не звернувся, а отже вказаний телефон має бути повернуто законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 майно, що було тимчасово вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме телефон Meizu mini.
В решті - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: