Справа № 0306/7567/12 Провадження №11/773/2/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.375 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2017 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підсудного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінальної справи за апеляційними скаргами прокурора та підсудного ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в с.Хлівчани Сокальського району Львівської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює,

засуджений за ч.2 ст.375 КК України (в ред. від 05.04.2001р.) на 5 років позбавлення волі.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.
В С Т А Н О В И Л А
Згідно вироку суду ОСОБА_7 , являючись представником судової влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, отримавши 28.04.2012 року для розгляду і прийняття рішення матеріали справи №1327/2275/2012 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, діючи умисно, використовуючи надану владу та службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, маючи умисел на безпідставне та незаконне одержання хабара від ОСОБА_9 в сумі 900 доларів США та 300 доларів США за прийняття завідомо неправосудного рішення про накладення на останнього мінімального штрафу в розмірі 510 гривень та конфіскацією в доход лише 100 доларів США та 800 гривень і повернення йому решти вилучених коштів в сумі 1470 доларів США та 5130 гривень, всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, ст.249 КУпАП щодо відкритого розгляду цих справ, ст.277 КУпАП щодо п`ятнадцятиденного строку розгляду справ, ст..268 КУпАП щодо прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ст.279 КУпАП щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, ст.280 КУпАП щодо обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративні правопорушення, ст.283 КУпАП щодо вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, ст.285 КУпАП щодо порядку оголошення такої постанови, а також всупереч вимогам ст.162 КУпАП щодо застосування адміністративного стягнення, згідно з якою незаконне скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або застави тягнуть за собою попередження або накладення штрафу від тридцяти до сорока чотирьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією валютних цінностей, у ході розгляду матеріалів адміністративної справи №1327/2275/2012 щодо ОСОБА_9 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, не сповістив останнього про місце і час розгляду справи, своєчасно в п`ятнадцятиденний строк не розглянув справу про адміністративне правопорушення, після одержання 8 та 11 травня 2012 року хабара від потерпілого ОСОБА_9 в сумі відповідно 900 та 300 доларів США в робочий час 17.05.12 р. між 11 год. 39 хв. та 11 год. 44 хв., знаходячись у службовому кабінеті на третьому поверсі адміністративного приміщення Червоноградського міського суду Львівської області, розташованого за адресою: м.Червоноград Львівської області, вул.Св.Володимира,15 без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, дослідження доказів, у відсутності ОСОБА_9 , позбавивши його права на ознайомлення з матеріалами справи, давання пояснень, надання доказів, заявлення клопотань, користування юридичною допомогою, з істотним порушенням матеріального і процесуального права склав і підписав завідомо неправосудну постанову, датовану 04.05.2012 року, на яку поставив відбиток печатки Червоноградського міського суду Львівської області та в яку вніс завідомо неправдиві відомості про час розгляду справи, участь у розгляді справи ОСОБА_9 , відібрання в останнього пояснень, а також умисно без наявності для цього підстав прийняв завідомо незаконне рішення про конфіскацію лише частини вилучених матеріальних цінностей у ОСОБА_9 .
У поданій апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій засудженого, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі засудженого, безпідставного, невмотивованого призначення надто м`якого покарання та застосування вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання підсудним порушено вимоги ст.ст. 50, 65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу засудженого, який являється суддею. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання за ч.2 ст.375 КК України скасувати та постановити новий вирок, яким призначити покарання за ч.2 ст.375 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 в апеляції вказує на неповноту та однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що по відношенню до нього працівниками УБОЗ у Львівській області було вчинено провокацію дачі йому хабара через потерпілого ОСОБА_9 та створення для цього фіктивних адміністративних справ, а тому згідно ч.1 ст.6 Конвенції, практики та рішень Європейського суду з прав людини усі отримані внаслідок таких дій докази є недопустимими і не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності на даний час не скасована, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.375 КК України. Просить вирок суду скасувати, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу злочину.
Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляцій, міркування прокурора, який свою пеляцію підтримав, просив вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, а скаргу підсудного заперечив, пояснення засудженого, який апеляцію прокурора заперечив, а свою апеляцію підтримав та просив вирок суду першої інстанції скасувати та виправдати його, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У п.10 постанови Пленуму ВСУ №8 від 13.06.2007р. вказано: «Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (254к/96-82) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, поки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».
Звертає колегія суддів увагу і на те, що у справах стосовно осіб, засуджених за ст.375 КК України, матеріали яких слугували для формування найвищою судовою інстанцією правових позицій з питань застосування цієї норми матеріального права (постанова від 24.10.2013р., справа № 5-34кс13; ухвала від 20.11.2014р., справа № 5-24кс14; постанова від 18.06.2015р., справа № 5-56кс15), неправосудні рішення було скасовано.
В судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що постанова судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_10 від 04.05.2012р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 не оскаржувалася і не була скасована.
Зазначення в обвинуваченні підсудного ОСОБА_7 про ряд процесуальних порушень КУпАП при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_9 , в тому числі і порушення його процесуальних прав, не може бути підставою для висновку про винесення підсудним завідомо неправосудного рішення у даній адміністративній справі.
За таких обставин колегія суддів вважає, що твердження підсудного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що оскільки його постанова в адміністративній справі від 04.05.2012р. про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст.162 КУпАП не була скасована, в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст.375 КК України, є обґрунтованим.
Дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_9 , 1985 р.н., жителя АДРЕСА_2 , згідно яких постанова від 04.05.2012р. не скасована, і даний факт не оспорюється учасниками судового розгляду, враховуючи практику Верховного суду України з розгляду кримінальних справ про злочини, передбачені ст.375 КК України, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ст.375 КК України, а тому вирок в частині його засудження за даною статтею Кримінального кодексу України підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу вказаного злочину.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Ковельської міськрайонної прокуратури залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу підсудного ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2012 року відносно ОСОБА_7 в частині засудження його за ч.2 ст.375 КК України скасувати, а кримінальну справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.375 КК України.

Головуючий

Судді