Справа № 711/1458/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, суд

встановив:

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_8 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Близько 23 години 30 хвилин 18 листопада 2016 року біля магазину «Ольвія», розташованого поряд з будинком № 163 по вул. Нарбутівській в м. Черкаси, в ході конфлікту, що виник раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків, за раптово виниклим умислом на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 підсудний ОСОБА_8 умисно з метою заподіяння смерті потерпілому наніс йому сім ударів ножем в життєво важливі органи, а саме: в область грудної клітини ліворуч, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ран грудної клітини ліворуч, які проникають в плевральну порожнину з попаданням крові та повітря в плевральну порожнину зі здавленням легені і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя; рани черевної стінки ліворуч, яка не проникає в черевну порожнину та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі підсудного, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_6 не настала і потерпілий звернувся до Комунального закладу «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», де його було госпіталізовано та надано невідкладну медичну допомогу.

Цими умисними діями обвинувачений ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав і пояснив, що 18.11.2016 р. разом зі своїми знайомими, серед яких знаходився і ОСОБА_9 в береті та тільняшці, перебував біля магазину «Ольвія». Через деякий час частина знайомих розійшлись і вони залишились утрьох із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . До них підійшли раніше незнайомі йому потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та почали чіплятись до них і виясняти, куди подівся ОСОБА_14 , і вимагати, щоб він повернувся. Із-за цього ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_16 , а потерпілий ОСОБА_17 штовхнув його. Він у відповідь наніс потерпілому удар рукою і в цей час ОСОБА_17 схопив його за капюшон куртки і нагнув, тому він не бачив подій, які відбувались далі, але в цей час хтось наніс йому удар в ліву щоку, від якого пішла кров. Після того, як хтось відштовхнув потерпілого від нього, він побачив, що потерпілий та його знайомі зникли з місця події. Вважає себе невинуватим, тому що потерпілий зі своїми товаришами спровокували конфлікт, під час якого він не використовував жодних предметів, в тому числі й ножа, а тільки один раз наніс потерпілому удар рукою і то не впевнений, чи цей удар досяг цілі.

Винуватість ОСОБА_8 у скоєнні зазначеного злочину доведена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 дав показання про те, що увечері 18.11.2016 р. розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Неподалік перебувала компанія незнайомих юнаків, один з яких був у береті, тому він хотів з ним поговорити про службу в армії. Через деякий час помітив, що хлопця в береті немає, і підійшов до, як потім вияснилось підсудного, ОСОБА_15 і ОСОБА_20 , щоб узнати, куди той подівся, але йому відповіли грубістю. До них також підійшов ОСОБА_21 , але підсудний наніс йому декілька ударів і той упав. ОСОБА_20 з ОСОБА_15 почали його бити, тому він схопив їх руками за одяг, але в цей час підбіг підсудний і наніс йому декілька ударів в груди та спину, після чого він покинув місце події, а потім помітив кров на своєму одязі.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що увечері 18.11.2016 р. її чоловік (потерпілий), не пояснюючи подробиць, попросив приїхати на таксі до місця його роботи. Також по телефону ОСОБА_19 розповів, що її чоловіка «підрізали». Повідомивши про це ОСОБА_23 , вона прибула до гаражів біля роботи чоловіка, звідки разом з ОСОБА_23 доставили потерпілого до лікарні.

Свідок ОСОБА_24 дав показання про те, що, дізнавшись від ОСОБА_17 про те, що її чоловік поранений, він приїхав до гаражів, де побачив закривавленого потерпілого ОСОБА_17 , якого доставив до медичного закладу.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що разом із ОСОБА_18 і потерпілим ОСОБА_17 розпивали спиртне біля магазину «Ольвія» і неподалік від них перебувала група незнайомих молодиків, серед яких знаходився один, як йому здалось, в камуфляжі. ОСОБА_17 з ОСОБА_18 періодично підходили до них і свідок, підозрюючи, що назріває конфлікт, поїхав на велосипеді, але потім повернувся і застав тільки побитого ОСОБА_16 . Йому зателефонував ОСОБА_17 і повідомив, що він в гаражі на роботі. Залишивши ОСОБА_16 , він знайшов потерпілого, який був закривавлений, тому викликав «швидку» та повідомив дружину потерпілого про те, що трапилось.

Свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що за вказаних обставин потерпілий підходив до компанії молодих людей, серед яких знаходився юнак в червоному береті. Він також підійшов до них щоб забрати ОСОБА_17 , але подальших подій не пам`ятає. Прийшов до тями побитим і його піднімав ОСОБА_19 , після чого знову втратив свідомість і його підібрав патруль поліцейських та доставив до лікарні, де він узнав про те, що потерпілий поранений.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що святкував зі своїми знайомими своє повернення зі служби в армії і був одягнутий в червоний берет і тільняшку. До них приєднався ОСОБА_25 і він перебував із підсудним та декількома знайомими біля магазину «Ольвія», де неподалік знаходились кілька старших мужчин, на яких він не звертав уваги. Потім він направився додому, залишивши підсудного, ОСОБА_15 і ОСОБА_20 . Через декілька днів хтось із цих двох свідків повідомив йому, що у підсудного ОСОБА_25 із собою був ніж.

Із показань свідка ОСОБА_26 встановлено, що вона працювала в ніч з 18 на 19.11.2016 р. в магазині «Ольвія», біля якого бачила потерпілого з компанією. Вночі поліцейські виявили біля магазину побитого мужчину, але подробиці події їй невідомі.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що після того, як біля магазину «Ольвія» від них пішов ОСОБА_14 , який був у червоному береті, вони залишились утрьох з підсудним ОСОБА_25 і ОСОБА_15 . Неподалік знаходилось троє невідомих, два з яких підійшли до них і почали виясняти, де подівся ОСОБА_14 , і вимагати, щоб він повернувся, тому між ними виник словесний конфлікт. Один із цих мужчин ( ОСОБА_21 ), який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поточився в сторону ОСОБА_15 і той ударив його. Ляш знову почав до них приставати і ОСОБА_15 вдарив його, від чого ОСОБА_21 впав і з кишень його одягу випали ключі і цигарки. Підсудний ОСОБА_25 з потерпілим стояли один напроти одного і потерпілий тримав ОСОБА_25 за куртку, неподалік від них знаходився ОСОБА_15 . Свідок почав збирати речі, що випали з кишень ОСОБА_16 , і не бачив того, що там відбувались, але потім до ОСОБА_16 підбіг ОСОБА_25 і також почав його бити. Вони з ОСОБА_15 відтягнули підсудного, у якого була подряпина на щоці, а підсудний розповів, що когось вдарив ножем.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що він після того, як їх компанію покинув ОСОБА_14 , який знаходився в береті, залишився з підсудним і ОСОБА_20 біля магазину «Ольвія». Неподалік перебували троє незнайомців, один з яких віком старше був з велосипедом, а також, як тепер він довідався, потерпілий і ОСОБА_21 , котрі знаходились у стані сп`яніння. Потерпілий чіплявся до них і виясняв, куди подівся ОСОБА_14 , та вимагав, щоб той повернувся. Ляш почав штовхатись, тому він вдарив ОСОБА_16 і той упав, а свідок нахилився до нього і не спостерігав за подіями, що відбувались позад нього, де знаходились потерпілий з підсудним. Потім повернувся і побачив, що потерпілий ОСОБА_17 тримав підсудного ОСОБА_25 за куртку, але підсудний вирвався і декілька разів махнув руками в бік потерпілого, після чого потерпілий втік, а ОСОБА_25 почав бити лежачого ОСОБА_16 і виясняти, куди подівся потерпілий і погрожувати, що він його все одно знайде. Потім підсудний заявив, що вдарив потерпілого чотири рази ножем і дивувався, як той після цього встояв на ногах. Свідок також пояснив, що в цей вечір перед подією підсудний демонстрував йому два ножі, а коли їх почали викликати в поліцію просив утаїти цю обставину.

Згідно з протоколом огляду біля магазину «Ольвія» та будинку АДРЕСА_2 виявлено рюкзак, в якому знаходився паспорт та інші документи на ім`я ОСОБА_6 (а.с.84).

Проаналізувавши зазначені докази, суд встановив, що потерпілий ОСОБА_17 внаслідок конфлікту, який відбувся біля 23 години 30 хвилин 18 листопада 2016 року неподалік магазину «Ольвія», розташованого поряд з будинком № 163 по вул. Нарбутівській в м. Черкаси, отримав тілесні ушкодження.

За висновком судово-медичної експертизи № 02-01/2440 потерпілому ОСОБА_6 від дії гострого предмета з колото-ріжучими властивостями, заподіяно шість ран на грудній клітці ліворуч та одна рана черевної стінки ліворуч та завдано тілесні ушкодження: у вигляді ран грудної клітини ліворуч, які проникають в плевральну порожнину з попаданням крові та повітря в плевральну порожнину зі здавленням легені та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя; рана черевної стінки ліворуч, яка не проникає в черевну порожнину та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.118).

Згідно з висновками судово-медичних експертиз №02-01/100 та №02-01/2313 у ОСОБА_8 та ОСОБА_12 також виявлено тілесні ушкодження, які могли виникнути 18.11.2016 р., що об`єктивно підтверджує показання потерпілого, підсудного і свідків про участь цих осіб в конфлікті (а.с.98, 123).

Під час досудового розслідування з потерпілим ОСОБА_17 проведено впізнання осіб за фотознімками, за результатами яких він упізнав підсудного ОСОБА_25 як особу, яка нанесла йому ножові поранення, а також ОСОБА_15 і ОСОБА_20 , які разом з підсудним брали участь у бійці (а.с.106, 109, 112).

Сукупність наданих суду доказів, а саме: показання потерпілого ОСОБА_17 про те, що саме підсудний ОСОБА_25 , а не ОСОБА_15 або ОСОБА_20 , наніс йому в спину і живіт удари; показання свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_20 про те, що підсудний брав участь у бійці з потерпілим, після якої розповів їм, що під час бійки застосував ніж; висновки судово-медичної експертизи про те, що потерпілому заподіяно тілесні ушкодження від дії гострого предмета з колото-ріжучими властивостями, поза всяким розумним сумнівом доводять перед судом те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження заподіяв йому підсудний, а не інша особа.

Незважаючи на те, що предмет, яким підсудний заподіяв потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження, не виявлений, суд вважає доведеним, що підсудний для заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень застосував ніж.

Так, свідок ОСОБА_27 дав показання, що підсудний в середині листопада 2016 р. мав намір принести йому ножі. Свідок ОСОБА_15 безпосередньо перед подією бачив у підсудного ножі. Він та свідок ОСОБА_20 дали показання про те, що зразу після бійки підсудний заявив їм про те, що застосував проти потерпілого ніж. Згідно з висновками судово-медичної експертизи потерпілому завдано тілесні ушкодження від дії гострого предмета з колото-ріжучими властивостями. На куртці потерпілого виявлені наскрізні отвори та плями речовини бурого кольору (а.с.94).

Вирішуючи питання про умисел обвинуваченого ОСОБА_25 , з яким він наносив потерпілому ОСОБА_17 удари ножем, суд виходить із наступного.

Як вказано вище, суд вважає доведеним той факт, що між підсудним та потерпілим трапився конфлікт, виникнення якого спровоковане поведінкою самого потерпілого і який переріс у бійку, безпосередню участь в якій брали підсудний і потерпілий.

Кількість ударів і місце їх нанесення (шість в грудну клітку ліворуч та один в область черевної стінки ліворуч), де знаходяться життєво-важливі органи; сила цих ударів, внаслідок яких ніж, пошкоджуючи на своєму шляху шкіру та м`язи, заподіяв проникаючі поранення з глибиною ранового каналу до 5 см; поведінка підсудного, який, коли потерпілий залишив місце події після нанесення йому тілесних ушкоджень, продовжував шукати потерпілого і погрожував йому, а також висловлював подив, чому потерпілий устояв на ногах після нанесення йому численних ударів ножем, свідчать про те, що підсудний ОСОБА_25 діяв з раптово виниклим прямим умислом на вбивство потерпілого ОСОБА_17 . При цьому підсудний згідно з висновками судово-психіатричної експертизи не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки і здатен був усвідомлювати власні дії та керувати ними (а.с.133).

Результат злочинного умислу, а саме смерть потерпілого ОСОБА_17 , не настав із-за причин, що не залежали від волі підсудного, оскільки потерпілий вчасно звернувся до закладу охорони здоров`я, де йому була надана кваліфікована медична допомога.

Суд критично ставиться до показань підсудного в судовому засідання щодо того, що він не мав при собі ножа і не наносив ним тілесних ушкоджень потерпілому, а свідки обмовляють його. Свідок ОСОБА_15 перебував в дружніх стосунках з підсудним і у нього відсутні підстави давати суду неправдиві свідчення проти підсудного. Його показання узгоджуються не тільки з показаннями потерпілого про те, що підсудний умисне заподіяв йому тілесні ушкодження із застосуванням ножа, а й з показаннями свідка ОСОБА_20 . Така позиція підсудного пояснюється тільки його бажанням уникнути відповідальності за фактично вчинений злочин.

Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення потерпілого ОСОБА_6 життя і для цього виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі підсудного. Його дії слід кваліфікувати як закінчений замах на вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання за вчинений ОСОБА_8 злочин, суд враховує його тяжкість та обставини скоєння, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують його покарання.

Згідно з класифікацією злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин. Він не судимий, має постійне місце проживання та сім`ю з малолітньою дитиною, працював, де характеризується позитивно, не був ініціатором конфлікту, що стався між ним та потерпілим. Пом`якшує його покарання позитивна характеристика і наявність на утриманні малолітньої дитини, обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, суд в межах санкції статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинений злочин, призначає підсудному ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України немає, оскільки підсудний винуватим себе не визнав і не вжив заходів щодо відшкодування завданої потерпілому шкоди, тобто не розкаявся.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: паспорт громадянина України, посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , рюкзак, гаманець, 4 банківські картки, куртку необхідно залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_6 , пляшку з-під пива знищити, як таку, що не має цінності.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на лікування у розмірі 3156 грн. 91 коп., на відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. і втраченого заробітку у розмірі 9667 грн. 01 коп.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.

Із показань потерпілого встановлено, що він у зв`язку із вчиненим відносно нього злочином тимчасово був непрацездатним, але період

тимчасової непрацездатності йому оплачено, тобто він не втратив заробіток, тому в задоволенні цієї частини позову суд відмовляє. Мотивуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, потерпілий посилається на те, що моральна шкода завдана не тільки йому, а й його родині, але члени родини потерпілого позовні вимоги не пред`являли. Суд вважає доведеним, що підсудний заподіяв потерпілому моральну шкоду посяганням на його життя, внаслідок чого потерпілий не тільки відчував фізичний біль, а й обґрунтовано переживав за своє здоров`я та життя. Також суд враховує те, що потерпілий в стані алкогольного сп`яніння спровокував конфлікт з раніше незнайомим йому підсудним. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним для компенсації завданої потерпілому моральної шкоди стягнути з підсудного 50 000 грн. Потерпілим для підтвердження витрат на лікування надано копії чеків та інших документів. Суд не визнає витратами на лікування витрати на придбання пакетів, в тому числі й для сміття, рідкого мила, а також сум у розмірі 1200, 125, 50, 200 та 60 грн. (а.с.40, 43, 47, 49), які начебто передавались медичним працівникам за лікування потерпілого, тому зменшує суму відшкодування витрат на лікування на суму 1657 грн.94 коп.

Пред`явлений прокурором цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування потерпілого в розмірі 3257 грн.80 коп. підтверджено документально, тому вказану суму необхідно стягнути з ОСОБА_8 на підставі ст.1206 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Строк покарання обчислювати з 31 грудня 2016 року. Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання термін тримання засудженого під вартою з 31 грудня 2016 року по 26 травня 2017 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь Черкаської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 3257 грн. 80 коп., на користь потерпілого ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., на відшкодування витрат на лікування 1498 грн.97 коп., а всього 51 тис. 498 грн. 97 коп.

В задоволенні решти позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази: паспорт громадянина України, посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , гаманець, чотири банківські картки, куртку залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 , пляшку з-під пива, яка зберігається в камері схову речових доказів при Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області знищити, як таку, що не має цінності.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку, а підсудним з дня вручення його копії.

Головуючий:суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2