Справа № 521/6683/17
Номер провадження:1-м/521/61/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , особи, щодо якої вирішується питання щодо екстрадиції ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні: ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кишинів Республіки Молдова, громадянина Р. Ізраїль, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також АДРЕСА_3 , раніше не судимого на території України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-аеропорт», 22.03.2017 року о 00:30 годині, співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт», при оформленні пасажирів авіарейсу AUI-720 «Стамбул-Одеса», встановлено громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Держави Ізраїль для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 13, 19а «Постанови про наркотичні засоби» Ізраїлю та ст. 499 КК Ізраїлю (імпорт, експорт, придбання та поставка в змові з метою скоєння кримінального правопорушення (кокаїн). Максимальний строк покарання за вказаний злочин становить 27 років позбавлення волі.

22.03.2017 року в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України був затриманий ОСОБА_9
Мировим судом в м. Беер Шева Держави Ізраїль 28.02.2017 року виданий ордер на арешт ОСОБА_5

07.03.2017 року до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року відносно ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб до 01.05.2017 року.
До Генеральної прокуратури України від Міністерства Юстиції Держави Ізраїль, дипломатичними каналами, 27.04.2017 року надійшов запит про видачу ОСОБА_5 до Держави Ізраїль.

У своєму клопотанні в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, за зазначеними підставами.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні просила слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання в.о. керівника прокуратури, з тих підстав, що підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 не має. Він тривалий час знаходився в Україні, має стійкі соціальні зв`язки, спільно проживає з ОСОБА_11 окрім того, в теперішній час ним подана відповідна заява до державної міграційної служби в Одеській області щодо набуття статусу біженця, або особи яка потребує додаткового захисту. Адвокат просила застосувати до затриманого будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Затриманий ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати йому будь-який інший запобіжний захід.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши затриманого, а також думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання в.о. керівника прокуратури не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлені наступні обставини.

Так, дійсно Міністерство юстиції Держави Ізраїль 13.04.2017 року звернулось до Генеральної прокуратури України з запитом щодо видачі гр. ОСОБА_12 з метою для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів передбачених ст. ст. 13, 19а «Постанови про наркотичні засоби» Ізраїлю та ст. 499 КК Ізраїлю (імпорт, експорт, придбання та поставка в змові з метою скоєння кримінального правопорушення (кокаїн).

Разом із запитами до відповідних компетентних органів України були направлені необхідні документи, які підтверджують факт притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_12 на території Ізраїля, а саме: копію паспорта гр. Ізраїля; копію ордеру на арешт від 28.02.2017 року; запит на екстрадицію від Міністерства юстиції Держави Ізраїль.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що співробітники Малиновського ВП мали право на затримання ОСОБА_13 в порядку ст. 582 КПК України, оскільки останній розшукується іноземною державною (Держава Ізраїль) у зв`язку із вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Пунктом 1 ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, передбачено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

Однак, відповідно до національного Законодавства КПК України, окрім тримання під вартою, ст. 585 КПК України, передбачає застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави. Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, пов`язана з тим, що кожна особа потребує індивідуального, окремого та виваженого судового розгляду питання позбавлення права на свободу та особисту недоторканість, незалежно від будь-яких процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) не доведено ризиків того, що ОСОБА_9 може переховуватись від правоохоронних органів України та в подальшому від екстрадиційної видачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

На думку слідчого судді існує певний ризик передбачений ст. 177 КПК України, а саме можливість зміни місця мешкання на території України без повідомлення відповідного компетентного органу України, однак вказаний ризик не дає слідчому судді достатніх підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу (екстрадиційного арешту).

Подане прокурором клопотання жодних ризиків взагалі не містить. В судовому засіданні прокурором ризик втечі особи не доведений і не представлений будь-якими належними доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує: 1)відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2)тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3)вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4)міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Даючи оцінку особистості затриманого ОСОБА_9 (29 років), слідчим суддею встановлено, що він прибув на територію України законним шляхом. Одразу після в`їзду в Україну був затриманий правоохоронними органами України. До цього часу неодноразово (більше чотирьох разів) в`їжджав в Україну протягом 2016 року, де і знаходився тривалий час. Спільно проживає з громадянкою України ОСОБА_14 , з якою відповідно до довідки Малиновського районного відділу у м. Одесі ДРАЦС ГУЮ в Одеській області від 20.04.2017 року повинен зареєструвати шлюб 25.05.2017 року. ОСОБА_14 має місце реєстрації в АДРЕСА_3 . В теперішній час намагається створити умови для праці в Україні. Відомостей про ухилення ОСОБА_9 від правосуддя та від правоохоронних органів Держави Ізраїль прокурором в судовому засіданні не надано. Не надано таких відомостей і державою Ізраїль у екстрадиційних документів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_9 про факт його розшуку не мав жодної інформації. Об`єктивно вказаний факт підтверджується його подорожами світом у 2016-2017 роках /відмітки у паспорті/. Про розшук він дізнався в момент затримання в аеропорту.

В судовому засіданні ОСОБА_14 добровільно надала паспорт громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_5 прокурору, підтвердивши наміри спільно проживати та виконувати зобов`язання які можуть бути покладені на останнього слідчим суддею.

Таким чином, особистість затриманого ОСОБА_9 , свідчить про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) є винятковим запобіжним заходом.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі лише тяжкості покарання, що загрожує особі в іншій державі, слідчий суддя вважає недопустимим.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання ОСОБА_15 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

Підставою застосування запобіжного заходу є належне підтвердження факту розшуку ОСОБА_5 іноземною державою (Ізраїль).

При вирішенні клопотання прокурора слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1(f) статті 5 Європейської Конвенції з прав людини, допускається тримання під вартою з метою регулювання незаконної імміграції і забезпечення вислання або видачі особи. Затримання особи має бути спрямовано на досягнення вказаних цілей, а не просто на те, щоб перешкодити особі зникнути. Для застосування обмеження свободи згідно з даним пунктом не потрібно ніякого ордера, оскільки тримання особи під вартою дозволяється, якщо розпочалися заходи по видачі. Однак, якщо процедура видачі особи не здійснюється з належною старанністю, її затримання перестає бути припустимим згідно з пунктом 1(f) статті 5 Конвенції.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Новік проти України» від 18.12.2008 року п. 18. Суд повторює, що будь-яке позбавлення свободи відповідно до п. 1(f) статті 5 Конвенції є виправданим лише на час розгляду питання щодо депортації або екстрадиції. Якщо розгляд цього питання не здійснюється із відповідною сумлінністю, то тримання під вартою перестає бути виправданим за цим пунктом. У пункті 20 вказаного Рішення ЄСПЛ, Суд також зазначає, що виходячи із обставин цієї справи, не можна сказати, що протягом двадцяти восьми днів перебування заявника під вартою, поки тривала процедура екстрадиції, відповідні органи не діяли з належною сумлінністю. Зокрема, як зазначив Уряд, вони визначили статус заявника не пізніше ніж через 17 днів після отримання запиту про екстрадицію.

У даному випадку, затриманий ОСОБА_9 тримається під вартою на протязі 38 днів. До цього часу питання щодо екстрадиції не вирішено. Клопотання прокурора не містить інформації, щодо ходу проведення естрадиційної перевірки, її наслідків та можливого приблизного часу вирішення вказаного питання. Під час виступу в судовому засіданні, прокурором також не повідомлено об`єктивні відомості щодо видачі особи (екстрадиції) та її фактичної передачі компетентним органам Держави Ізраїль.

Викладені обставини, на думку слідчого судді, свідчать про те, що відповідний Центральний орган України не діяв з належною сумлінністю, вирішуючи питання щодо екстрадиції ОСОБА_16 . Таким чином, законних підстав для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстратидиційного арешту) не має.

Слідчий суддя також враховує, що адвокат ОСОБА_5 28.04.2017 року звернувся в інтересах останнього до Управління міграційної служби в Одеській області з заявою про набуття статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту. Відповідно до вимог закону, вказане питання може вирішуватись на протязі декількох місяців. Окрім того, законодавством України передбачений порядок оскарження рішень міграційної служби, якщо рішення буде прийнято не на користь особи.

Слідчий суддя вважає, що обставини екстрадиційної перевірки свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною ОСОБА_17 залишати житло цілодобово.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 181, 584, 585 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні: ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною особі, видача якої запитується іноземною державою, залишати житло за адресою АДРЕСА_2 цілодобово.

Негайно доставити ОСОБА_7 ) до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , де і звільнити з під варти. Роз`яснити ОСОБА_17 його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло цілодобово.

Покласти на особу, видача якої запитується іноземною державою ОСОБА_7 ) обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

2)не відлучатись із населеного пункту /м. Одеса/, в якому він проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого судді про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади /прокуратури або відділку поліції/ свій паспорт для виїзду за кордон;

Роз`яснити ОСОБА_7 ), що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за поведінкою особи, видача якої запитується іноземною державою, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 28.04.2017 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 24.06.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, видача якої запитується іноземною державою, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1