Справа № 368/142/17
Провадження № 1-в/368/43/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника ВК : ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
представника трудового колективу: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику:
- подання начальника Державної установи ВК - 115 Київської області ОСОБА_7 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким на підставі ст.. 82 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 05 січня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- 16.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2015 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.04.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2015 року по 16.03.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 21.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2016 року змінено, пом`якшено призначене основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :
07.02.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи ВК - 115 Київської області ОСОБА_7 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким на підставі ст.. 82 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 05 січня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- 16.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2015 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.04.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2015 року по 16.03.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 21.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2016 року змінено, пом`якшено призначене основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі.
07.02.201 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1
08.02.2017 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення кримінального провадження до розгляду, окрім того, в даній ухвалі прийнято рішення про проведення судового засідання по кримінальному провадженню в режимі відеоконференції з ВК 115.
В судовому засіданні представник ВК 115 ОСОБА_4 клопотання ВК 115 підтримав, так як вважає, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України.
Що ж стосується клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього більш м`якого покарання у виді випраних робіт, то вирішення даного питання поклав на розсуд суду.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 підтримав та заявив клопотання про застосування до нього більш м`якого покарання у виді виправних робіт
На запитання складу суду засуджений ОСОБА_5 відповів, що вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаюється, в зв`язку з чим відмінно вів себе під час відбування покарання, добросовісно працював, в зв`язку з чим має лише заохочення від керівництва установи, та немає взагалі дисциплінарних стягнень.
Крім того, зазначив, що має на утриманні одну малолітню дитину, - 2015 року народження, окрім того, його дружина перебуває в стані вагітності, тому ніде не працює.
Він фактитчно є єдиним годувальником в сім`ї, інших родичів, які б мали змогку належним чином забезпечувати його сім`ю, - немає.
Що стосується потерпілих, то матеріальну шкоду ним відшкодовано в повному обсязі, та частково відшкодовано частково моральну шкоду.
При можливому звільненні з місцб позбавлення волі він має твердий намір влаштуватися на роботу, щоб утримувати сім`ю, та виплачувати потерпілим моральну шкоду, запдіянузлочином, який він вчинив.
Також зазначив, що в нього з потерпілими неприязних відносин немає, під час короткострокової відпустки, які йому надавала адміністрація колонії, він спікувавс з потерпілими, якіе мають до ньог неприязних відносин.
В судовому засіданні представник трудового колективу ОСОБА_6 клопотання ВК 115 підтримав, підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 , та пояснив наступне.
Є одним з керівників ТОВ «Жива Нива».
На сьогоднішній день дане підприємство є успішне, є необхідність розширення виробництва, тому є необхідність в наборі працівників на офіційній основі.
Знає ОСОБА_5 близько 10 років, тому може охарактеризувати його як чесну, сумлінну, добросовісну людину.
Гарантує працевлаштування ОСОБА_5 після можливого звільнення його з місць позбавлення волі на посаду слюсаря чи охоронника, з посадовим окладом орієнтовно 3200 грн.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 подання ВК № 115 підтримав, не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього такого виду більш м`якого покарання, як виправні роботи, зважаючи на обставини, які були досліджені судом в судовому засіданні.
В судове засідання представник спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання, клопотання засудженого про застосування щодо нього більш м`якого покарання у виді виправних робіт, приходить до висновку щодо задоволення подання Кагарлицької виправної колонії ( 115 ) Київської області, погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, та задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього більш м`якого покарання у виді виправних робіт, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Обґрунтування судом призначення засудженому ОСОБА_9 більш м`якого покарання у виді виправних робіт.
Так, що стосується задоволення клопотання ВК № 115 щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання, то клопотання слід задовольнити, так як засуджений ОСОБА_5 повністю підпадає під положення ст. 82 КК України, - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що призначення більш м`якого виду покарання засудженому є пільгою засудженого, який повинен своєю позитивною поведінкою довести ту обставину, що він заслуговує на застосування до нього більш м`якого покарання, зокрема, у виді виправних робіт.
Так, вищевказану пільгу засуджений повинен отримати лише після виконання вимог, які прямо та чітко зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України, де, зокрема, зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено, що:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомир, громадянин України, житель до засудження: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 05 січня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- 16.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2015 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.04.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2015 року по 16.03.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 21.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2016 року змінено, пом`якшено призначене основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі,
Початок строку покарання: «28» квітня 2015 року.
Кінець строку покарання: «28» січня 2021 року.
1/3 строку покарання: «28» січня 2017 року.
Не відбутий термін покарання станом на 06.03.2017 року становить 3 роки 328 днів.
В Кагарлицьку виправну колонію Київської області (115) прибув із Житомирської УВП (№8), де утримувався з 28.04.2015 року, де за час перебування дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 «27» травня 2015 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно.
За час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі 4 рази заохочувався керівництвом установ за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, дисциплінарних стягнень, в тому числі погашених чи знятих в установленому порядку, не має.
З а о х о ч е н н я
1. 08.10.2015 р. За сумлінну поведінку і ставлення до Подяка Нач. ВК
праці на МТФ.
2. 28.04.2016 р. За добросовісне відношення до праці та Подяка Нач. ВК
належне виконання обов`язків садівника.
3. 23.06.2016 р. За добросовісне відношення до праці та Додаткове тривале Нач. ВК
Належне виконання обов`язків садівника.
4. 20.10.2016 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
Агентському об`єкті КП «Міськбудремсервіс».
Дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих, чи погашених в установленому порядку, немає.
Слід зазначити, що за весь період відбування покарання засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Засуджений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав та розкаюється.
Засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і заслуговує, на думку учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, згідно ст. 82 КК України, заміни покарання більш м`яким покаранням, та, на думку суду, на виправні роботи.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 82 КК України:
1. Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
2. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як видно з матеріалів подання, пояснень представника ВК № 115, пояснень самого ОСОБА_10 , останній став на шлях виправлення.
Про даний факт, окрім іншого, свідчить висновок, який міститься в характеристиці засудженого, та який міститься в матеріалах справи, в якому зазначено, що засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.. 82 КК України.
4. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Отже, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений 21 липня 2016 року згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, ОСОБА_11 вчинив тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив необережний злочин.
Відповідно, як де юре, так і де факто ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 06.03.2017 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 28 січня 2017 року.
Що ж стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт, то при вирішенні даного питання судом були враховані як формально - юридичні підстави, так і оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які передбачені частиною третьою ст. 82 КК України.
Так, що стосується формально - юридичних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням було враховано, що на час слухання справи засудженим ОСОБА_5 було відбуто більше, ніж 1/3 частина покарання, яке було призначено на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2016 року.
Крім того, при застосуванні формально - юридичної підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням враховано наступні чинники:
1. Згідно ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії злочинів тяжкого ступеню тяжкості.
2. Згідно ст. 25 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є вчиненим з необережності.
3. Відсутність в діях ОСОБА_5 пенітенціарного рецидиву.
Так, що стосується оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 було враховано слідуючі підстави:
Так, як видно з матеріалів справи (висновок спостережної комісії, подання ВК № 115, пояснення учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим ОСОБА_5 призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Крім того, до оціночних підстав, які дають змогу застосувати до ОСОБА_10 положення ст. 82 КК України суд відносить наступні обставини:
- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 за сумлінну поведінку і ставлення до праці має 4 заохочення від керівництва установи відбування покарання за сумлінну поведінку та ставлення до праці;
- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не мав жодного дисциплінарного стягнення.
Вищевказана обставина на думку суду свідчить про усталену правослухняну поведінку засудженого ОСОБА_5 .
Суд вважає, що наявність такої кількості заохочень, при відсутності дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку, пояснення представника ВК 115, характеристика на засудженого, висновки комісії, свідчать про уставлене позитивне відношення до праці та позитивну поведінку засудженого ОСОБА_5 та його дійсне ставлення на шлях виправлення.
- далі, суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 виказує позитивні плани на майбутнє, що, на думку суду, виражається в тому, що після можливого звільнення з місць позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 бажає влаштуватися на роботу, що свідчить про той факт, що засуджений після звільнення з місць позбавлення волі бажає продовжувати реальний процес адаптації до суспільства, тобто, в даному випадку вбачаються ознаки ресоціалізації засудженого;
- засуджений ОСОБА_5 має на утриманні одну малолітню дитину, - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 11 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області.
Окрім того, дружина засудженого, - ОСОБА_13 перебуває в стані вагітності.
Даний факт підтверджується довідкою № 105, виданою 20.02.2017 року Комінальною установою Центральна районна міська лікарня № 2 (КУ ЦМЛ № 2) Управління охорони здоров`я Житомирської міської ради, в якій зазначено, що ОСОБА_13 , 1984 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно перебуває на обліку в жіночій консультації КУ ЦМЛ № 2 м. Житомира в зв`язку з вагітністю з 18.01.2017 року.
Термін вагітності на 20.02.2017 року становить 16 17 (шістьнадцять сімнадцять) тижнів.
Суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 є єдиним годувальником в сім`ї, а тому є доцільність заміни йому виду покарання з позбавлення волі на виправні роботи, так як в даному випадку засудженийц ОСОБА_5 матиме змогу, що, окрім того, утримувати свою сім`ю, виплачувати залишок моральної шкоди, яку йому необхідно сплатити потерпілій стороні згідно вироку суду;
- засудженим ОСОБА_5 в повному обсязі сплачено потерпілим матеріальну шкоду, що підтверджується оригіналами розписок, які містяться в матеріалах справи.
Що стосується моральної шкоди, то засуджений ОСОБА_5 частково сплатив таку шкоду, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи;
- між засудженим ОСОБА_5 та потерпілими відсутні неприязні відносини, що не передбачає соціальної напруги в разі можливого звільнення засудженого з місць позбавлення волі.
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарань більш м`яким суд прийшов до висновку, щодо визначення засудженому ОСОБА_5 конкретного різновиду такої заміни у виді виправних робіт.
При визначенні виду більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_5 суд орієнтувався на послідовність їх розташування, яка розміщена в ст. 51 КК України.
Суд наголошує на тій обставині, що при заміні невідбутої частини покарань більш м`яким, суд може обрати будь - який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у згаданому переліку ст. 51 КК України, тому з урахуванням вищевикладених обставин судом було обрано до засудженого ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт з дотриманням умов та підстав такого застосування, які передбачені ст.. ст.. 51 - 82 КК України.
Порядок призначення покарання у виді виправних робіт, зокрема, ОСОБА_5 чітко регламентовано ст. 57 КК України, де, зокрема, зазначено, що:
1. Покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
2. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.
Зглядаючись на вимоги ч. 2 ст. 57 КК України засудженому ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді виправних робіт, він не входить до переліку осіб, яким не можливо призначити дане покарання.
Крім того, суд наголошує, що такий вид покарання, як виправні роботи, є основним покаранням (ч. 1 ст. 52 КК України), яке може бути призначене судом ОСОБА_14 у випадку заміни невідбутої частини покарання у виді обмеження або позбавлення волі більш м`яким (ч. 1 ст. 82 КК України ).
При вирішенні даного питання суд також керувався ППВСУ від 24 жовтня 2003 р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", зокрема, в постанові зазначено, що правильне вирішення питання про застосування виправних робіт значною мірою залежить від ретельного з`ясування даних про особу підсудного (працездатність, сімейний стан, поведінка на роботі, і за місцем проживання, ставлення до праці, тощо).
Так, судом в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 працездатного віку, працездатний, по місцю відбування покарання працевлаштований, добре відноситься до праці, йому гарантоване працевлаштування після можливого звільнення з місць позбавлення волі.
Порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт регламентуються главою 9 КК України.
Порядок відрахувань із заробітку засуджених до виправних робіт регулюється ст. 45 КВК України.
Крім того, при визначенні строку покарання у виді виправних робіт судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, абз. 1 п. 4, де зазначено, що у випадках, коли максимальна межа більш м`якого покарання, що встановлена відповідною статтею Загальної частини КК України є меншою строку невідбутої частини покарання, строк більш м`якого покарання не може перевищувати цю межу.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Суд наголошує на тій обставині, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно -дострокового звільнення від відбування покарань не веде до зміни кримінально -правового статусу особи засудженого ОСОБА_5 ,- він вважається таким, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.
Це зумовлює і відповідно кримінально - правові наслідки даного різновиду заміни покарання більш м`яким.
Вони, зокрема, полягають у наступному:
1. Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України під час відбування більш м`якого покарання до особи засудженого ОСОБА_5 може бути застосовано умовно - дострокове звільнення за правилами, які передбачено ст. 81 КК України.
2. Відповідно до ч. 4 ст. 90 КК України строк погашення судимості ОСОБА_5 обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання, при цьому однак цей строк визначається тим більш суворим покаранням, яке було призначено ОСОБА_5 за вчинений ним злочин.
3. У випадку вчинення ОСОБА_5 під час відбування виправних робіт нового злочину суд відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України матиме змогу до покарання за знову вчинений злочин приєднати не відбуту частину більш м`якого покарання за правилами, які передбачені ст.ст. 71-72 КК України.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про той факт, що застосування інституту заміни покарання щодо засудженого ОСОБА_5 є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві.
Його застосування спрямоване на звуження меж кримінально-правової репресії для стимулювання виправлення засудженого, зокрема, ОСОБА_5 , адаптації його до норм соціальної поведінки та вимог дотримання правопорядку.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.. 57, 82 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Подання начальника Державної установи ВК - 115 Київської області ОСОБА_7 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 05 січня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- 16.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2015 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.04.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2015 року по 16.03.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 21.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2016 року змінено, пом`якшено призначене основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі, - задовольнити.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 05 січня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- 16.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2015 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.04.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2015 року по 16.03.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 21.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2016 року змінено, пом`якшено призначене основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі, - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Житомир, громадянину України, жителю до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 05 січня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- 16.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2015 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.04.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2015 року по 16.03.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 21.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2016 року змінено, пом`якшено призначене основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі, не відбуту частину строку основного покарання 3 роки 328 днів позбавлення волі замінити на 2 роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15 % заробітку щомісячно в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1