Справа №127/8240/17
Провадження №1-кс/127/3255/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 про арешт майна ОСОБА_4 , яке буде використане з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: ключі від автомобіля із брилком марки Renault; банківську картку ПриватБанк НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки Samsung Galaxy J7 чорного кольору; грошові кошти в сумі 206 грн.за наступними купюрами: 1 купюра номіналом 200 грн. УЕ 7859876, 1 купюра номіналом 1 грн. ЄВ 5024404, 1 купюра номінлом 5 грн. СВ 7036735, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду з даним клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_8 , мотивуючи свої вимоги тим, що Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону розслідується кримінальне провадження №0000150 від 12 травня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 425 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що підполковник ОСОБА_4 , достовірно знаючи норми законодавства щодо обліку, збереження і використання військового майна, оскільки проходив військову службу у Збройних Сил України на посадах служби тилу і його загальний стаж на цих посадах перевищує 8 років, вирішив стати на злочинний шлях, протиправно використав своє службове становище з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 шляхом привласнення із зловживанням службовим становищем ввіреного йому військового майна.

Так, в період часу з вересня по грудень 2014 року військова частина польова пошта НОМЕР_2 перебувала в зоні проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької області. В цей же період довольчим органом з речового забезпечення військовослужбовців штабу сектора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » являлась військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , речовий склад якої знаходився на території аеропорту м. Маріуполь Донецької області.

20 листопада 2014 року підполковник ОСОБА_4 на автомобілі марки «Газель», номер якого не встановлено, прибув до штабу сектора «М». Перебуваючи на території речового складу сектора «М» в аеропорту м. Маріуполь Донецької області, відповідно до накладної № 503 від 20 листопада 2014 року ОСОБА_4 без спеціально передбаченої довіреності отримав речове майно від військової частини НОМЕР_3 на загальну суму 327749,00 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел на привласнення отриманого військового майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, із зловживанням службовим становищем, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, маючи вільний доступ до отриманого ним військового майна, підполковник ОСОБА_4 останнє до речового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , який на той час знаходився в с. Листвянка, АДРЕСА_2 , не доставив, а таємно вивіз із території штабу сектору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м. Маріуполь, Донецької області), привласнив і розпорядився ним на власний розсуд, а факт отримання військового майна приховав, документально по речовій службі не провів в результаті чого військове майно у відповідних службах військової частини обліковано не було, а факт нестачі було виявлено лише під час аудиту відповідності військової частини НОМЕР_4 (в розрізі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року при проведенні звірки з довольчими органами.

06 грудня 2014 року, перебуваючи на території штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , підполковник ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з прямим умислом, не отримавши відповідного дозволу командира, не будучи уповноваженим на отримання військового майна, усвідомлюючи те, що військова частина знаходиться на всіх видах забезпечення у ІНФОРМАЦІЯ_1 і довіреність на отримання військового майна видається начальником фінансового органу військкомату і затверджуся військовим комісаром, достовірно знаючи вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, особисто склав завідомо неправдивий офіційний документ про уповноваження на отримання речового майна виготовив довіреність за вих. № 312 від 06.12.2014 про отримання з Вінницького обласного центру цивільного захисту та матеріальних резервів речового майна на суму 51870,00 грн., до якої власноручно вніс дату видачі, своє прізвище, ім`я по батькові, відомості про власне посвідчення офіцера, термін дії довіреності, після чого засвідчив довіреність власним підписом.

Маючи у себе неправдиву довіреність за вих. № 312 від 06.12.2014 про уповноваження на отримання речового майна, підполковник ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документу, з метою отримання матеріальних цінностей від Вінницького обласного центру цивільного захисту та матеріальних резервів та подальшого їх привласнення, 06 грудня 2014 року на території штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 пред`явив представникам Вінницького обласного центру цивільного захисту та матеріальних резервів підроблену довіреність за вих. № 312 від 06 грудня 2014 року, після чого по накладній № 14 від 03 грудня 2014 року отримав від них майно на загальну суму 51870,00 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, із зловживанням службовим становищем, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення вищевказаних вимог законодавства України, підполковник ОСОБА_4 , маючи вільний доступ до отриманого ним майна, його в речову службу не передав та не облікував, а на автомобілі «Газель», номер якого не встановлено, таємно вивіз за межі штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , привласнив і розпорядився ним на власний розсуд, а факт отримання майна приховав, документально по речовій службі не провів, в результаті чого майно у відповідних службах військової частини обліковано не було, а факт нестачі було виявлено лише під час аудиту відповідності військової частини НОМЕР_4 (в розрізі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року при проведенні звірки з довольчими органами.

09 грудня 2014 року ОСОБА_4 , на автомобілі марки «Газель», номер якого не встановлено, прибув до речового складу сектора «М» в аеропорт м. Маріуполь Донецької області та без спеціально передбаченої довіреності, відповідно до накладної № 596 від 09 грудня 2014 року отримав від військової частини НОМЕР_3 речове майно на загальну суму 16167,00 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел на привласнення отриманого військового майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, із зловживанням службовим становищем, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, маючи вільний доступ до отриманого ним військового майна, підполковник ОСОБА_4 останнє до речового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , який на той час знаходився в с. Листвянка Розовського району Запорізької області, не доставив, а таємно вивіз із території штабу сектору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м. Маріуполь Донецької області), привласнив і розпорядився ним на власний розсуд, а факт отримання військового майна приховав, документально по речовій службі не провів в результаті чого військове майно у відповідних службах військової частини обліковано не було, а факт нестачі було виявлено лише під час аудиту відповідності військової частини НОМЕР_4 (в розрізі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року при проведенні звірки з довольчими органами.

Крім цього підполковник ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, достовірно знаючи норми вищевказаного законодавства та свої посадові обов`язки, внаслідок свого байдужого ставлення недбало поставився до їх виконання, що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до результатів фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_4 (в розрізі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року встановлено нестачу майна номенклатури речової служби на загальну суму 3081508, 45 грн., при цьому речове майно на суму 395786,00 грн. ОСОБА_4 було привласнено.

Перебуваючи з 10 травня 2014 року по 28 травня 2015 року на посаді заступника командира частини з тилу начальника тилу військової частини польова пошта НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_4 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів не організував належну роботу речової служби військової частини та облік військового речового майна, контроль за її діяльністю не здійснював, хоча повинен був, міг і знав як це зробити, внаслідок чого, у тому числі із-за безконтрольності підполковника ОСОБА_4 , у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 не було обліковано військове речове майно, яке в результаті цього було викрадене, привласнене та розтрачене іншими особами на загальну суму 3081508, 45 грн.

При цьому, перебуваючи в різних місцях дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 в період часу з 10 травня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14 червня 2014 року по 25 грудня 2014 року с. Тельменове Тельменецького району Донецької області, з 25 грудня 2014 року по 15 січня 2015 року Житомирський військовий полігон, з 15 січня 2015 року по 13 травня 2015 року м. Гайсин Вінницької області, підполковник ОСОБА_4 достовірно знаючи норми законодавства, які регулюють діяльність служби тилу в порушення ст.ст. 11, 16, 58, 59,76,77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. п. 2.4, 2.5, 2.10, 3.1.1, 3.1.4, 3.1.9, 3.2.1, 3.2.2, 5.5.15, 5.6.2 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16 липня 1997 року, п. п. 4 9 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 4 серпня 2000 року, п. п. 3.1.27, 3.2.13 Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 690 від 24 грудня 2010 року не контролював стан обліку вищевказаних матеріальних цінностей підпорядкованої речової служби, отриманих в період з 11 травня 2014 року по 02 квітня 2015 року, не проводив роботу з виховання та вдосконалення професійної підготовки підлеглого особового складу, не планував роботу, пов`язану з підвезення матеріальних цінностей, не здійснював контроль за правильністю і ефективністю використання військового майна, не перевіряв не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах і безпосередньо підпорядкованих складах і не оформляв відповідні акти, не організував і не контролював ведення обліку та звітності в установленому порядку, не здійснював ретельний контроль кількості та якості матеріальних засобів, що надійшли у військову частину, не контролював дотримання підлеглим особовим складом встановлених вимог нормативних актів, не спостерігав за технічним та якісним станом матеріальних засобів, не організував ведення обліку військового майна речової служби, а також відображення його руху, втрати та нестачу у відповідних відомостях, не забезпечив складання та ведення у речовій службі військової частини карток обліку (Форма-45). Крім того, знаючи вимоги вищевказаних нормативно-правових актів щодо організації та ведення військового господарства підполковник ОСОБА_4 не вживав заходів для боротьби з нераціональним використанням військового майна, його втратами, нестачами і розкраданням та про факти викрадення військового майна вищестоящому командуванню не доповідав.

Згідно висновку фінансово-економічної експертизи № 41 від 21 березня 2017 року державі спричинено збитки на загальну суму 3081508, 45 грн., хоча ОСОБА_4 міг і зобов`язаний був забезпечити збереження військового майна у період перебування його на посаді заступника командира з тилу начальника тилу згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до висновку судової військової експертизи № 3235/17-62 від 06 березня 2017 року підполковником ОСОБА_4 в умовах особливого періоду систематично не дотримувалися вимоги Конституції України, законів України та підзаконних актів щодо виконання військового обов`язку чим порушено Військову присягу та заподіяно державі шкоду. Ці дії підполковника ОСОБА_4 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку до настання негативних наслідків встановленими збитками.

13 квітня 2017 року під час затримання ОСОБА_4 було проведено його особистий обшук, в результаті якого було виявлено та вилучено ключі від автомобіля із брилком марки Renault; банківську картку ПриватБанк НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Samsung Galaxy J7 чорного кольору, грошові кошти в сумі 206 грн.за наступними купюрами: 1 купюра номіналом 200 грн. УЕ 7859876, 1 купюра номіналом 1 грн. ЄВ 5024404, 1 купюра номінлом 5 грн. СВ 7036735.

14 квітня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов щодо стягнення із підозрюваного на користь держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 майнової шкоди завданої злочинними діями на суму 3 212 051,00 грн.

За таких обставин, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на вказані вище майно, томуслідчий звернувся із клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 частково визнали вимоги даного клопотання, в частині наступних речей, які належать ОСОБА_4 , зокрема: мобільний телефон марки Samsung Galaxy J7 чорного кольору; грошові кошти в сумі 206 грн.за наступними купюрами: 1 купюра номіналом 200 грн. УЕ 7859876, 1 купюра номіналом 1 грн. ЄВ 5024404, 1 купюра номінлом 5 грн. СВ 7036735, а в частині інших речей не визнали, оскільки ключі від автомобіля із брелком марки Renault; банківська картка ПриватБанк НОМЕР_1 підозрюваному не належить, дані документи належить його батьку.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні встановлено, що Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону розслідується кримінальне провадження № 0000150 від 12 травня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 425 КК України.
ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 3 , ст. 191, ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 425 КК України13 квітня 2017 року.

14 квітня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, заявлено цивільний позов щодо стягнення із підозрюваного на користь держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 майнової шкоди завданої злочинними діями на суму 3 212 051,00 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , зокрема: мобільний телефон марки Samsung Galaxy J7 чорного кольору; грошові кошти в сумі 206 грн.за наступними купюрами: 1 купюра номіналом 200 грн. УЕ 7859876, 1 купюра номіналом 1 грн. ЄВ 5024404, 1 купюра номінлом 5 грн. СВ 7036735.

Щодо іншого заявленого майна, зокрема: ключів від автомобіля із брелком марки Renault; банківської картки ПриватБанк НОМЕР_1 , ініціатором клопотання не доведено, що воно належить підозрюваному ОСОБА_4 , сам підозрюваний заперечує належність йому вказаних речей, а тому накладення арешту на власність іншої особи може мати негативні наслідки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171. КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на майно, яке буде використане з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки Samsung Galaxy J7 чорного кольору; грошові кошти в сумі 206 грн.за наступними купюрами: 1 купюра номіналом 200 грн. УЕ 7859876, 1 купюра номіналом 1 грн. ЄВ 5024404, 1 купюра номінлом 5 грн. СВ 7036735.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: