ун. № 759/1325/17
пр. № 1-кп/759/199/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012506 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2016 року відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця,
громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючого,

проживає в АДРЕСА_1 , не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 17.12.2016 року, приблизно в 14 годин, знаходячись поблизу будівлі №14 по вул. Пшеничній в м. Києві, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , майном якого вирішив заволодіти.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , під приводом надання допомоги щодо погрузки коліс від вантажного автомобіля, заманив ОСОБА_5 пройти з ним до задньої частини будівлі №14 по вул. Пшеничній в м. Києві.

ОСОБА_5 не підозрюючи реальних намірів ОСОБА_4 , погодився на його пропозицію та прослідував за сотаннім до задньої частини будівлі., де біля електрощитової лежала автомобільна шина, на яку ОСОБА_4 вказав як на шину, яку необхідно допомогти йому завантажити.Після цього ОСОБА_5 підняв автомобільну шину та тримаючи її руками, почав обертатись в сторону ОСОБА_4 .. В цей момент останній, маючи злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна,з метою обернення його на свою користь,перебуваючи позаду ОСОБА_5 ,наніс останньому кулаком правої руки удар з заду в район поьтилиці, після чого ОСОБА_5 впав на землю та автомобільна шина, яку він тримав рукамит, впала на нього, придавила його ногу та позбавили можливість останнього рухатись та захищатися від неправомірних посягань ОСОБА_4 .. В цей час ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів правою рукою в область обличчя ОСОБА_5 , який вже лежав на землі та завдавши фівзичного болю потерпілому., подолав сопротив останнього, дістав з кишені штанів ОСОБА_5 мобільний телефон марки « Моторола», варістю 300 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілому майнову шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрав чуже майно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обставини скоєння кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, що характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого , є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувавши ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2(два) роки, зобов"язавши обвинуваченого відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін домашній арешт.

Речовий доказ: мобільний телефон «Моторола»,імель НОМЕР_1 , який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: