Справа №: 398/1066/17
провадження №: 1-кп/398/373/17
ВИРОК
Іменем України
"03" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000139 від 01.03.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Червона Кам`янка Олександрійського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта професійно технічна, невійськовозобов`язаний, працює сторожем в СВК ім. Фрунзе, інвалід третьої групи загального захворювання по зору, на своєму утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

04 грудня 2016 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia», моделі «215 DS» чорного кольору, та флеш карти пам`яті до нього марки «Micro CD» об`ємом 8 гігабайт, що належать потерпілому ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1108 гривень 50 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний злочин, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що 04 грудня 2017 року, перебуваючи на кухні в будинку АДРЕСА_2 , побачив, що на холодильнику знаходиться телефон «Nokia», належний потерпілому ОСОБА_7 . Він, скориставшись тим, що потерпілий не бачить, таємно викрав вказаний мобільний телефон та поклав його до своєї кишені, а через деякий час пішов разом з викраденим майном додому. В подальшому, оскільки відчував сором за свій вчинок, повернув мобільний телефон потерпілому. Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належать до категорії злочину середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує висновки досудової доповіді, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, а також той факт, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, вважається не судимим, по місцю проживання характеризується нейтрально, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює сторожем в СВК ім. Фрунзе, в шлюбі не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що останньому необхідно призначити міру покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1