Справа №212/3834/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження від 06.06.2017 року за № 0001598 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, освіта середня, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, в силу дії ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , поатерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2017 року, в першій половині дня ОСОБА_3 , прийшов на територію ГБК «Веселий», за адресою вул. Будапештська в Покровському районі м. Кривого Рогу, у гості до свого знайомого ОСОБА_7 , який працював сторожем вказаного гаражного кооперативу, де вони під час сумісного спілкування стали вживати спиртні напої.
В цей же день, 04.06.2017 року, близько 11-00 годин, потерпілий ОСОБА_6 , зберігаючи при собі грошові кошти у сумі 4800 грн., повертаючись з ринку «Термінал», який знаходиться в м. Кривий Ріг, де він купував запасні частини до своєї електричної станції, направляючись до свого гаража № НОМЕР_1 , який розташований на території ГБК «Веселий» за адресою вул. Будапештська в Покровському районі м. Кривого Рогу, зайшов привітатися зі сторожем гаражного кооперативу ОСОБА_7 , де помітив у приміщенні сторожки раніше незнайомого йому ОСОБА_3 , де під час сумісного спілкування вони втрьох стали вживати спиртні напої.
Під часу сумісного вживання спиртних напоїв, ОСОБА_6 , попрохав ОСОБА_7 та ОСОБА_3 допомогти йому в ремонті електричної станції, на його пропозицію відгукнувся ОСОБА_3 , з яким вони вдвох пішли до приміщення гаража № НОМЕР_1 , ГБК «Веселий», який належить потерпілому ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 залишився в сторожці гаражного кооперативу.
В цей же день 04.06.2017 року в період часу з 13-00 годин до 14-00 годин, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні гаража № НОМЕР_1 , який розташований на території ГБК «Веселий» за адресою вул. Будапештська в Покровському районі м. Кривого Рогу, в якості оплати за допомогу в ремонті електричної станції, передав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 100 грн.
ОСОБА_3 в свою чергу, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, а також тим. що гр. ОСОБА_6 , був один та перебував у стані алкогольного сп`яніння, помітив в нього значну суму грошей, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, переслідуючи корисливі наміри, став позаду ОСОБА_6 та обхвативши його однією рукою за верхню частину тулубу, а іншою почав перевіряти кишені його одягу в пошуках грошових коштів.
З метою припинити злочинні дії ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 , намагався звільнися від його утримання, однак ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії. умисно наніс ОСОБА_6 більше 3 ударів руками в область обличчя, при цьому в результаті боротьби вони впали в гаражі на бетонну поверхню, в цей час ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії. переслідуючи корисливі цілі, направлені на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, перебуваючи в безпосередній близькості з потерпілим, скориставшись нездатністю потерпілим ОСОБА_6 , чинити йому гідний опір, відкрито викрав, діставши з кишень штанів грошові кошти у сумі 4700 гри., що належать ОСОБА_6 .
Після чого, утримуючи при собі викрадені грошові кошти, ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 , була завдана майнова шкода на загальну суму 4700 грн., а також було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синців голови та обличчя, садна обличчя, правого ліктьового суглоба, правого передпліччя, правої кисті, які на підставі судово-медичної експертизи № 931 від 07.06.2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що на початку червня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в гаражі, що належить йому, ОСОБА_6 , відкрито із застосуванням насильства, викрав в останнього грошові кошти в розмірі 4700 грн. При цьому претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 на даний час немає, просить його суворо не карати.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно на початку червня 2017 року, точної дати не пам`ятає, в першій половині дня, перебуваючи в одному з гаражів гаражного кооперативу ГБК «Веселий» в Покровському районі м. Кривого Рогу, розпиваючи спиртні напої з потерпілим ОСОБА_6 в нього виник умисел на відкрите викрадення грошових коштів потерпілого. В подальшому, реалізовуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_3 застосувавши до потерпілого фізичну силу відкрито викрав в потерпілого кошти в сумі близько 4700 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК Українита роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, має на утримання неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , 2008 р.н., обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання меш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Суд також бере до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_9 не має, просить його суворо не карати, а тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, та, беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з під варти в залі суду негайно.

Речові докази: гроші в сумі 75 грн., які передані потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1