Справа № 567/509/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2017 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Могиляни Острозького району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого в АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України є таким, що не має судимості

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

в с т а н о в и в :
20.03.2017 року в денний час ОСОБА_5 , перебуваючи на околиці вулиці Вишенського в м. Острог Рівненської області, діючи умисно, незаконно, без мети збуту, для власного вживання, всупереч вимогам Законів України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" та "Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого на стихійному смітнику, рідину світло-коричневого кольору в кількості 2,3 мл., яка містилася в одноразовому медичному шприці з полімерного матеріалу номінальною ємністю 2,5 мл. та є ацетильованим опієм масою 0,036 г. (в перерахунку на суху речовину), який згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" та Постанови Кабінету Міністрів України №1890 від 12 грудня 2002 року "Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів", віднесений до таблиці №1 списку №1 "Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено".

Вказаний наркотичних засіб ОСОБА_5 незаконно, тобто в порушення вимог вказаних законів, зберігав в предметах свого одягу для власного вживання без мети збуту та 20.03.2017 року о 14 год. 55 хв. вказаний наркотичний засіб в нього було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Під час досудового розслідування між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури, якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000119, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 20.04.2017 р. укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 20.04.2017 р., обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадження може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться до злочину середньої тяжкості, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Здолбунівської місяцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речового доказу, а саме одноразового медичного шприца ємністю 2,5 мл. із залишками рідини коричневого кольору, яка являється наркотичним засобом ацетильованим опієм слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З обвинувального акту вбачається, що витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 880 грн. 40 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
затвердити угоду від 20 квітня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Роз?яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ у справі одноразовий медичний шприц ємністю 2,5 мл. із залишками рідини коричневого кольору, яка являється наркотичним засобом - ацетильованим опієм, який зберігається в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 880 грн. 40 коп. витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя Острозького районного судуОСОБА_1