Справа № 562/1899/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2017 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів підготовче засідання по обвинувальному акту та угоді про примирення за кримінальним провадженням № 0000234 від 04.04.2017 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області, українеця, громадянина України, одруженого, працюючого в ПП «Дизайн» м. Костопіль, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 02 квітня 2017 року приблизно о 21 год., перебуваючи на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , наніс для ОСОБА_5 не менше як три удари тупим предметом, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку та ушкоджень в ділянці обличчя які згідно висновку судово-медичної експертизи № 72 від 25.04.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; закритої травми грудної клітки, закритих переломів 6-7 ребер зліва та осадження грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 72 від 25.04.2017 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисного ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1ст. 122 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі та пояснив що 02 квітня 2017 року приблизно о 21 год., перебуваючи на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , наніс для ОСОБА_5 не менше як три удари кулаками в обличчя . Крім того завдав 2 удари в ліву сторону тулуба, чим завдав останьому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 02 квітня 2017 року він перебував на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , там же перебував ОСОБА_4 в них виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_4 наніс йому не менше три удари в обличчя після чого втратив свдомість , але пам"ятає , що ще були удари в грудну клітку. Після чого його доставили в лікарню куди приходив ОСОБА_4 .

Прокурор обвинувачення підтримав.

За клопотанням представника державного обвинувачення та за згодою обвинуваченого, захисника обвинуваченого , потерпілого суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються (ст. 349 КПК України).

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполягає на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєних правопорушеннях доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано: за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень .

При обранні виду та визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що злочин, у якому він обвинувачується: по ч.1 ст.122 КК України, не спричинив тяжких наслідків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить,активне сприяння розкриттю злочину, щире його каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судо не втсановлено.

Оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_4 щиро кається, суд вважає за можливе призначити покарання з іспитовим терміном та без ізоляції від суспільства на підставі ст.75, 76 КК України.

Надані прокурором суду документи кримінальних проваджень №0000234. залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

У цивільному позові заявленому ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочинними діями - відмовити.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75,76 ч.1ст.185, ч.3 ст.185 КК України, 369-371, 374- 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених по ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання.

-за ч.1 ст.122 КК України 1 рік та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 1 /один / рік .

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У цивільному позові заявленому ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочинними діями - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: