Справа № 459/1362/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/402/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 30 січня 2017 року відносно ОСОБА_9 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
захисника ОСОБА_16 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 30.01.2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_17 419000 гривень на відшкодування моральної шкоди та по 689 грн. щомісяця у відшкодування шкоди на утримання її сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з втратою годувальника, з 12 березня 2016 року і до повноліття останнього.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 480000 гривень та на користь ОСОБА_19 - 200000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 127000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 300000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_20 46329 гривень 60 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 35000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Провадження по цивільному позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - закрито у зв`язку з їх відмовою від позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликаються на те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання послався на обставини, які біли враховані під час призначення основного покарання, при цьому судом повною мірою не враховано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тяжких наслідків кримінального правопорушення у вигляді смерті одного з потерпілих, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень двом потерпілим та легких тілесних одному потерпілому. Таким чином, прокурор вважає безпідставним застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст.75 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також вважають безпідставним застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст.75 КК України, при цьому вимагають призначення обвинуваченому максимального покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з огляду на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та тяжкі наслідки від скоєного, зокрема, загибель їхнього сина ОСОБА_21 .. Також потерпілі вважають незаконним рішення суду першої інстанції про закриття провадження за їхнім цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з відмовою позивачів від позову, оскільки не відмовлялись від цивільного позову в суді першої інстанції і суд зобов`язаний був його вирішити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_16 подали заперечення на подані апеляційні скарги, вважають вирок суду законним та обґрунтованим, і його слід залишити без змін, оскільки суд першої інстанції врахував позиції потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_20 та зобов`язання обвинуваченого перед ними про відшкодування їм заподіяної шкоди, а тому з огляду на це потерпілим не вигідно позбавляти обвинуваченого волі. Крім цього, сторона захисту вважає, можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 11 березня 2016 року о 22 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі № НОМЕР_2 , сполученням «Ковель - Володимир-Волинський - Червоноград - Жовква» у напрямку до м. Жовкви, при проїзді її ділянки в районі 122 кілометру у місті Червонограді Львівської області, неподалік заводу «Червоноградський завод металоконструкцій» та АЗС «ОККО», розташованої по вул. Львівській, 51, грубо порушив вимоги P. 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»); Р. 2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р. 12 п.п. 12.1, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору безпечної швидкості не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, рухаючись із швидкістю 80-100 км/год., що є значним перевищенням допустимої у населеному пункті швидкості 60 км/год., втратив контроль над його рухом, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення із автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF" реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , котрий рухався у попутному йому напрямку, виїзду на смугу зустрічного руху та зіткнення із автомобілем «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_20 , що рухався по ній у зустрічному напрямку.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_21 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів у скроневій ділянці зліва, на лівому стегні, на правій гомілці; саден на правій гомілці; поєднаної травми грудей та живота, яка проявилася крововиливом у тканину лівої легені, розривом правого куполу діафрагми, крововиливом в жирову клітковину середостіння, розривом селезінки та крововиливом в ділянці воріт селезінки, крововиливом в брижу тонкого кишківника та множинними розривами брижі тонкого кишківника, крововиливом в тканину підшлункової залози, розривом печінки, крововиливом в навколониркову жирову клітковину, крововиливами в тканину обох нирок; закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася крововиливом у м`які мозкові оболонки. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися 11.03.2016 під час дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування тіла потерпілого із виступаючими частинами салону автомобіля, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння та стали причиною його смерті.
Пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF" реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки, яка проявилася забоєм правої легені, що ускладнився правобічним післятравматичним гемотораксом та післятравматичною правобічною пневмонією, забоєм спинного мозку в грудному відділі, переломом тіла дев`ятого грудного хребця, переломом остистого паростка восьмого грудного хребця, які ускладнились хронічними травматичними міжхребцевими грижами дисків між восьмим-дев`ятим та дев`ятим-десятим грудними хребцями, котрі утворилися 11.03.2016 під час дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування тіла потерпілого із виступаючими частинами салону автомобіля і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Водій автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, забою спинного мозку з порушенням функції (нижня параплегія), двобічних переломів поперечних відростків першого, другого поперекових хребців, переломів десятого, одинадцятого ребер зліва, посттравматичного пульмоніту, розриву селезінки, ускладнених внутрішньочеревним крововиливом з наступною силенектомією, які утворилися 11.03.2016 під час дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування тіла потерпілого із виступаючими частинами салону автомобіля і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Водій автомобіля марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_20 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, крововиливу у навколо-орбітальній ділянці справа, забою м`яких тканин правої кисті, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
На даний вирок подали апеляційні скарги процесуальний прокурор та потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Прокурор, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, та постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді шести років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. В решті вирок суду залишити без змін.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликаються на те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання послався на обставини, які біли враховані під час призначення основного покарання, при цьому судом повною мірою не враховано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тяжких наслідків кримінального правопорушення у вигляді смерті одного з потерпілих, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень двом потерпілим та легких тілесних одному потерпілому. Таким чином, прокурор вважає безпідставним застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст.75 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просять вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді восьми років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строк на три роки. А також скасувати вирок суду в частині закриття провадження по цивільному позову ОСОБА_22 , ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_9 та стягнути з останнього в їхню користь 725000 грн. моральної шкоди.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також вважають безпідставним застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст.75 КК України, при цьому вимагають призначення обвинуваченому максимального покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з огляду на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та тяжкі наслідки від скоєного, зокрема, загибель їхнього сина ОСОБА_21 .. Також потерпілі вважають незаконним рішення суду першої інстанції про закриття провадження за їхнім цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з відмовою позивачів від позову, оскільки не відмовлялись від цивільного позову в суді першої інстанції і суд зобов`язаний був його вирішити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_16 подали заперечення на подані апеляційні скарги, вважають вирок суду законним та обґрунтованим, і його слід залишити без змін, оскільки суд першої інстанції врахував позиції потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_20 та зобов`язання обвинуваченого перед ними про відшкодування їм заподіяної шкоди, а тому з огляду на це потерпілим не вигідно позбавляти обвинуваченого волі. Отже сторона захисту вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і її представник ОСОБА_15 підтримали подані апеляційні скарги з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Обвинувачений, його захисник, усі інші потерпілі та їх представники заперечили проти поданих апеляційних скарг, вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим в частині призначеного покарання та задоволених цивільних позовів.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду на підтримання та заперечення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини.

Однак, суд першої інстанції зазначеної норми процесуального закону не дотримався.

Судом апеляційної інстанції на підставі журналу судового засідання від 31.10.2016 року (а.с.246-249) та звукозапису судового засідання від 31.10.2016 року, що міститься на долученому до матеріалів провадження компакт-диску, встановлено, що судом першої інстанції жодним чином не було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження обставин кримінального провадження, добровільність позиції кожного з учасників провадження, в тому числі потерпілими.

Разом з тим істотне порушення цієї норми процесуального закону проявилось в тому, що суд першої інстанції не роз`яснив жодному з учасників кримінального провадження, в тому числі потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , що вони будуть позбавлені права оскаржувати визначені в судовому засіданні обставини, щодо яких визнано недоцільність дослідження доказів, а саме і щодо цивільного позову.

Цим самим, допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону щодо дослідження доказів потягло за собою неправильне вирішення заявленого в кримінальному провадженні цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_9 ..

Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок у цьому кримінальному провадженні підлягає скасуванню, при цьому необхідно призначити новий судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 в суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Під час нового судового розгляду суд першої інстанції повинен врахувати та усунути порушення виявлені судом апеляційної інстанції, розглянути зазначене кримінальне провадження у чіткій відповідності до вимог кримінального процесуального закону з врахуванням доводів апеляційних скарг прокурора та потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і за результатами судового розгляду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 30 січня 2017 року відносно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: