Справа № 203/1899/17
Провадження № 1-кп/0203/282/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003849 від 11.11.2016р. стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.12.2016 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ знаходився на території будівництва розташованої по вул.Староказацікій, 75 у м.Дніпро, керуючи раптово виниклим злочинним умислом направленим на викрадення чужого майна визначив металеві конструкції, а саме: замок регулюючий Z-12 NEVI в кількості 26 штук, які належать ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія», як предмет свого злочинного посягання.
Після цього, ОСОБА_4 , 10.12.2016 року близько 10 годин 00 хвилин, знаходячись за територією будівництва по вул.Старокозацької, 75 у м.Дніпро, та реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, просунувши руку через від твір забору та почав доставати з охороняємої території будівництва розташованої по вул. Староказацької, 75 у м.Дніпро, металеві конструкції, а саме: замок регулюючий Z-12 NEVI в кількості 26 штук вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №40 від 15.03.2017, станом на 10.12.2016 становить 736 грн 24 копійки за одну одиницю, на загальну суму 19 142 гривні 24 копійки.
Близько 10 годин 00 хвилин, знаходячись за територією будівництва по вул. Старокозацької, 75 у м. Дніпрі, біля забору намагався таємно викрасти зазначене майно, яке належить ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» , проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» та викликано СОГ Дніпровського ВП ГУНП в дніпропетровській області, чим міг заподіяти відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №40 від 15.03.2017, матеріальну шкоду на загальну суму 19 142 гривні 24 копійки.
Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від її волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що останній раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а також із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 100 КПК України слід вирішити питання про речові докази.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75, ч.1 п.1,2 ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього наступні зобов`язання: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у даному кримінальному провадженні: замок регулюючий Z-12 NEVI в кількості 26 штук, які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника потерпілого ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія», - повернути за належністю ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія».
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1