Справа № 138/845/17
Провадження №:1-кс/138/262/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000275 від 17.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Могилів-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №0000275 від 17.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні подав письмову заяву про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_6 мотивуючи тим, що слідчий суддя ОСОБА_6 12 листопада 2014 року розглядав клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_4 як підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та виніс ухвалу про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Дана ухвала 19 листопада 2014 року була скасована Апеляційним судом Вінницької області та щодо ОСОБА_4 було застосовано більш м`якіший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. В даній ухвалі апеляційний суд Вінницької області вказав на те що слідчий суддя ОСОБА_6 при винесенні ухвали про обрання запобіжного заходу щодо нього діяв всупереч діючого КПК, а саме вимог сг. 178 КПК України.
На даний час в провадженні судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 389 КК України, а саме: він обвинувачуєтьсь в ухиленні від відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю. Під позбавленням права займатися певною діяльністю сторона обвинувачення має на увазі те, що обвинувачений нібито керував транспортними засобами в той час, коли він був позбавлений цього права згідно вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.02.2015 року по кримінальному провадженні за ч.2 ст. 286 КК України. Саме по даному кримінальному провадженні і обирав слідчий суддя ОСОБА_6 вищезазначений запобіжний захід.
В зв`язку з вищевказаними обставинами кримінальне провадження, яке зараз перебуває в провадженні судді ОСОБА_6 , щодо ОСОБА_4 є прямо пов`язаним з кримінальним провадженням, за яке він був засуджений за ч.2 ст.286 КК України і по якому йому обирався даним суддею запобіжний захід.
ОСОБА_4 вважає, що вищевикладені обставини свідчать про можливе упереджене ставлення до нього в кримінальному провадженні по обвинуваченню його за ч. 1 ст. 389 КК України і це унеможливлює законний та справедливий розгляд справи в суді.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку, що підстави для задоволення заяви про відвід відсутні та просив суд в задоволенні заяви відмовити.
Суддя ОСОБА_6 не скористався правом дати пояснення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили заяву про відвід судді ОСОБА_6 задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглянувши заяву про відвід з доданими до неї документами, матеріали кримінального провадження №0000275 від 17.03.2016, суд приходить до висновку, що заяву про відвід судді ОСОБА_6 слід задовольнити з таких підстав. При вирішенні заяви суд не може залишити поза увагою положення статі 2 КПК України, яка передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З аналізу змісту п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 р., заява № 8692/79, п. 30., «навіть видимість може бути важливою», та п.26 «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Тобто, з аналізу вказаного рішення слідує, що будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
Таким чином, положеннями національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суд має забезпечити доступ до правосуддя усім учасникам процесу, а в разі реальності сумніву щодо упередженості судді, такий суддя має бути відведений.
Вказана вище норма не пов`язує відвід судді з доведеністю фактичних обставин, які свідчать про упередженість судді при вирішенні конкретної судової справи, а лише вимагає доведення реальності виникнення сумніву з приводу неупередженості судді.
З огляду на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 12.11.2014 обрав ОСОБА_4 набагато суворіший запобіжний захід, який був скасований, згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19.11.2014 та йому було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, у ОСОБА_4 є реальні підстави сумніватись в його неупередженості під час розгляду кримінального провадження, що прямо випливає з попереднього кримінального провадження. З ухвали Апеляційного суду Вінницької області вбачається, що підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового арешту не було. Беручи до уваги злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , участь вказаного судді у прийнятті рішення по даній справі може бути використана, як підставу для його оскарження та скасування.
Відповідно до п. 2.3.25 положення про АСДС, у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.
Чиним КПК України питання автоматизованого розподілу справ врегульовано ст. 35 даного Кодексу.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.2, 35, ч.1 п.4 ст.75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000275 від 17.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.

Відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000275 від 17.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.

Справу передати до канцелярії Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для виконання вимог ст. 35 КПК України.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_7