Справа № 570/1419/17
номер провадження 1-кп/570/159/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000068 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, неодружений, який є старшиною 1-ої статті, курсантом з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період 3-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який є раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, зареєстрований по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України (в редакції на момент вчинення злочину),
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи призваним на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією на особливий період 15 лютого 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 28 лютого 2015 року з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби без поважних причин не з`явився з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у дезертирстві визнав повністю і суду показав, що умисно 28 лютого 2015 року з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби без поважних причин не з`явився з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали в нез`явленні з відпустки з метою ухилитися від військової служби за ч.1 ст. 408 КК України (в редакції статті на момент вчинення злочину).
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором не заявлено, а судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у два роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку не покидати територію військової частини без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення з військової служби, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1