Справа № 308/1508/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Ужгородського МВ НП в Закарпатській області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд із зазначеною скаргою посилаючись на те, що 08.02.2017 р. ОСОБА_3 подав заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Свою заяву мотивував тим, що з реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізналася, що квартиру у АДРЕСА_1 , яку вона перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 купила у 2009 році, незаконно, без її згоди перереєстровано на ТОВ «Карат-2015», а в подальшому перепродано ОСОБА_6 , який в свою чергу перепродав ОСОБА_7 . Такі дії потерпіла вважає злочинними з наступних підстав.

Відповідно до п.10 договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2009 р. за реєстровим № 411 посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , придбання квартири цим договором вчинюється за письмовою згодою дружини ОСОБА_5 ОСОБА_4 , викладеною у вигляді заяви.

Відповідно до п. 15 вказаного договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_5 , був ознайомлений зі змістом ст. 65 СК України.

Однак як вбачається з інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.02.2017 р. та витягу з ЄРЮОФОП, ОСОБА_5 з метою одноособового заволодіння коштами від продажу спільно квартири 15.09.2015 р. у змові з ОСОБА_9 , заснував ТОВ «Карат-2015» та передав вказану квартиру у статутний фонд товариства, після чого надав необхідні документи державному реєстратору Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_10 , і 28.09.2015р. зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_2 за вказаним товариством, в якому являвся одноосібним власником.

В подальшому з метою отримати кошти, розуміючи незаконний характер своїх дій ОСОБА_5 приймає рішення від імені ТВО «Карат-0215» продати спірну квартиру та 03.12.2015 р. укладає договір купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_2 , Від товариства підписував договір ОСОБА_9 , а покупцем квартири був ОСОБА_6 , яки навіть не засилявся у вказану квартиру, а фактично являвся підставною особою з метою перепродажу вказаного майна.

В подальшому ОСОБА_6 29.12.2016 р. уклав з ОСОБА_11 договір купівлі-продажу вищевказаної вказаної квартири.

Натомість Ужгородським МВ НП в Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення не розглянув та відповіді не надав.

У зв`язку з цим, скаржник просить скаргу задовольнити та зобов`язати Ужгородський МВ УМВС України в Закарпатській області внести відомості до ЄРДР про злочин та розпочати розслідування.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав наведених в ній та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання потворно не зявились, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши заявника ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, 08.02.2017 р. ОСОБА_3 подав заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Натомість Ужгородський МВ НП в Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення не розглянув та відповіді не надав.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення викладені в заяві скаржника від 08.02.2017 р. до ЄРДР не внесені.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Прокурор зобов`язаний прийняти та зареєструвати таку заяву. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до розділу II п. 2.1. Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 р. (далі - Положення), облік кримінальних правопорушень за заявами, які надійшли прокурору, здійснюється за дорученням керівника прокуратури шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до п. 1.4 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17 серпня 2012 року № 69, цей строк обчислюється з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність при поданні заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, та у випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом звязку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" розяснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК чітко забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до ЄРДР (незалежно від того, чи така заява стосується особи відносно якої вона написана, чи в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на думку заявника злочину).
Таким чином, обставини, наведені скаржником щодо вчинення кримінального правопорушення, викладеного в заяві ОСОБА_3 від 08.02.2017 повинні бути предметом дослідження кримінального провадження.
За таких обставин приходжу до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 117, 303-307 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Ужгородського МВ НП в Закарпатській області - задовольнити.

Зобов`язати Ужгородський МВ ГУНП в Закарпатській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення передбаченого ст. 239 КК України за заявою ОСОБА_3 та розпочати розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_12