Дата документу Справа № 336/5995/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 336/5995/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/240/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м.Білгород-Дністровський Одеської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

відмовлено у задоволенні клопотання про розстрочку виплати штрафу за вироком суду,

ВСТАНОВИЛА:
як зазначено в ухвалі районного суду, вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу у розмірі 170 000 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08.09.2016 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання залишений без змін та набрав законної сили.
07.10.2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про розстрочку оплати штрафу за вироком суду на 60 місяців шляхом сплати щомісячно суми 2833 гр.40 коп.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку сплати штрафу за вироком суду відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає зміні через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, істотне порушення вимог КК, КПК, КВК України.

В обґрунтування апелянт зазначає, що повністю визнає суму штрафу і зробить все можливе для його якнайшвидшого погашення. Скориставшись своїм правом, звернувся до суду з клопотанням про розстрочку штрафу, однак суд першої інстанції не врахував його майновий стан та інші обставини, які існують на стадії виконання вироку. Крім того, вироком суду вирішено питання про повернення йому предметів, які мають матеріальну цінність, за рахунок реалізації яких він вирішить питання про сплату штрафу. Однак, правоохоронними органами майно не повернуто, про що є чисельні звернення та скарги, на що суд також не звернув уваги.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника адвоката ОСОБА_8 ,засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, розглянувши матеріали справи та дослідивши посилання, що наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи, суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Колегією суддів під час апеляційного розгляду провадження було встановлено, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 не заявляв клопотання про розстрочку виплати штрафу, згідно вимогам ч.4 ст. 53 КК України, в якій зазначено, що розстрочка виплати штрафу призначається вироком суду.
Статтею 537 КПК України наведено ряд питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, однак чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості суду вирішувати питання про розстрочку виконання вироку суду щодо сплати штрафу на стадії виконання вироку. Крім того, розстрочка виплати штрафу за вироком суду не може бути віднесена до інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, як зазначено в п. 14 ст. 537 КПК України.
Колегія суддів враховує також, що відповідно до положень ст. 26 ч.3 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Таким чином питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу в даному випадку може бути вирішено відповідно до положень ст. 26 ч.3 КВК України

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні щодо необхідності зміни ухвали суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції було вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання засудженого про надання розстрочки виплати штрафу. Вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для її зміни.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2016 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про розстрочку виплати штрафу за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 березня 2016 року, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3