н/п 1-кс/640/1232/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю заявника - ОСОБА_3 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття незаконної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчого невірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог ч.2 ст. 9 КПК України.
Заявник в судовому засіданні підтримав подану скаргу. Крім того, в судовому засіданні доповнив свої вимоги та просив зобов`язати слідчого виконати Ухвалу слідчого судді від 06.01.2017 р., якою задоволено його скаргу та зобов`язано слідчого направити на адресу потерпілого ОСОБА_3 лист від 24.11.2016 р. за наслідками розгляду клопотання від 18.11.2016 р.
Слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, судом отриманий лист за підписом начальника СВ Київського відділу поліції ГУ НП в Харківський області ОСОБА_5 за № 61/3974 від 20.02.2017 р., згідно до якого останній просить проводити судове засідання без участі слідчого, оскільки він не є працівником слідчого відділу Київського ВП, у задоволенні скарги просить відмовити, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Так, резолютивна частина оскаржуваної постанови слідчого від 30.11.2016 р., містить підставу закриття провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Але не зазначено в діянні якої особи відсутній склад кримінального правопорушення.
Крім того, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначено, що в ході проведення досудового слідства був опитаний в порядку ст. 95 КПК України ОСОБА_6 , який працює охоронцем в Харківській місцевій прокуратурі № 2, але не зазначено в якості якого учасника кримінального провадження він надавав пояснення.
Із змісту оскаржуваної Постанови випливає, що слідчим в ході досудового розслідування надавалося доручення оперативному підрозділу з метою встановлення свідків та очевидців події, але під час виконання доручення позитивний результат отримано не було. Але матеріали кримінального провадження не містять зазначених даних. Дійсно, в матеріалах провадження міститься доручення слідчого від 13.07.2016 р., яке адресоване начальникову Київського ВП про проведення слідчих (розшукових) дій (а.с. 24 кримінального провадження), але дані щодо його виконання відсутні.
Наявний в матеріалах провадження протокол допиту потерпілого (а.с. 7-8 кримінального провадження) не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки в ньому відсутні: дата його проведення, № матеріалів досудового розслідування, місце його проведення. Разом з тим, оскаржувана Постанова містить аналіз показань потерпілого та висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи щодо механізму утворення тілесних ушкоджень.
Слідчий прийшов до висновку про ненавмисне спричинення тілесних ушкоджень та відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності особи за спричинення легких тілесних ушкоджень з необережності.
Разом з тим, слідчий прийшов також до висновку щодо недоведеності вини особи, яка спричинила тілесні ушкодження, а також до висновку щодо заподіяння малозначного діяння, що не становить суспільної небезпеки.
Тобто, оскаржувана Постанова містить протиречливі висновки.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що Постанова слідчого від 30.11.2016 р. про закриття кримінального провадження передчасна, викладені висновки протиречливі та прийнята з порушенням чинного законодавства, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а відтак такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 30.11.2016 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 30.11.2016 р. не конкретизована, вказано, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діяння складу кримінального правопорушення, однак закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеним нижче доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
Обґрунтовуючи Постанову про закриття кримінального провадження, слідчий жодним чином не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні, не вжив всіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину.
Крім того, слідчим не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, не ініційовано проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.11.2016 р. підлягає скасуванню як передчасна.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Разом з тим, скарга в частині зобов`язання слідчого виконати Ухвалу слідчого судді від 06.01.2017 р., якою задоволено скаргу заявника та зобов`язано слідчого направити на адресу потерпілого ОСОБА_3 лист від 24.11.2016 р. за наслідками розгляду клопотання від 18.11.2016 р., задоволенню не підлягає.
Ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає вичерпаний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1