Справа № 761/2354/17
Провадження № 1-кс/761/1698/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СУГУ НП в Київській області ОСОБА_6 погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород, РФ, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одружений, має малолітнього сина 2006 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № № 0000472 від 30.12.2016 року,

В С Т А Н О В И В :
24 січня 2017 року старший слідчий СУГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що у вересні 2010 року ОСОБА_7 , організував злочинну групу, будучи керівником якої, вчинив викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, що спричинили тяжкі наслідки, вимагання передачі чужого майна, поєднаному із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження та катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, шляхом нанесення побоїв, з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинені умисного вбивства щодо викраденої людини, з метою приховання іншого злочину та за попередньою змовою групою осіб .

Так, відповідно до клопотання, у вересні 2010 року ОСОБА_7 , маючи інформацію про наміри ОСОБА_8 продати квартиру АДРЕСА_2 , став виношувати злочинні наміри на заволодіння готівковими коштами ОСОБА_8 , які той мав отримати від реалізації вказаного нерухомого майна, а саме шляхом застосування фізичного насильства та катування примусити останнього до передачі свого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_7 визначив кількість осіб, необхідних для досягнення злочинної мети та підбираючи співучасників для вчинення злочину, повідомив про свої наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які довідавшись про злочинний план ОСОБА_7 добровільно дали свою згоду на виконання певного об`єму активних злочинних дій, визначених для них планом ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 для вчинення вимагання передачі майна ОСОБА_8 був розроблений план, оскільки вчинення цього злочину потребувало ретельної підготовки, так як включало в себе викрадення потерпілого, відшукання місця для його утримання, а також безпосереднього катування при відмові передачі ОСОБА_8 майна, було визначено необхідна кількість осіб та залучено до реалізації цих злочинних намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , тим самим створено організовану групу та безпосередньо здійснював керівництво діями кожного з її учасників. Підбираючи учасників групи ОСОБА_7 відбирав осіб, в залежності від їх індивідуальних можливостей кожного внести свою частку в досягнення загальної злочинної мети.

ОСОБА_9 , будучи учасником організованої ОСОБА_7 групи, приймав активну участь у плануванні дій, спрямованих на досягнення злочинної мети та виконуючи умови розробленого плану і покладені на нього функції, зважаючи на кримінальний досвід останнього, який полягав у вчиненні ним в минулому злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом застосування насильства, безпосередньо приймав участь у викраденні, катуванні-заподіянні потерпілому фізичного болю при вимаганні передачі потерпілим майна.

ОСОБА_5 будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на протиправне заволодіння майном ОСОБА_8 , вступаючи в склад групи, погодився виконати в повній мірі покладені на нього функції відповідно до розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 плану, а саме, використовуючи належний йому на праві власності автомобіль марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювати перевезення учасників організованої групи до місця викрадення ОСОБА_8 та подальше переміщення потерпілого до місця катування та місця протиправного утримання. А також, при застосуванні фізичного насильства над ОСОБА_8 , яке принижувало його людську гідність фіксувати вказані дії на відеокамеру мобільного телефону для подальшого використання цих записів з метою вчинення психологічного тиску на потерпілого при вимаганні передачі майна.

ОСОБА_10 погодився виконати в повній мірі покладені на нього функції, відповідно до розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 плану, будучи детально обізнаним в їх злочинних намірах, спрямованих на протиправне заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме використовуючи свої фізичні дані, мав подолати опір потерпілого при його викраденні, контролювати викраденого, долаючи можливий опір ОСОБА_8 , застосовувати до останнього фізичне насилля при вимаганні майна у потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_7 з моменту виникнення у нього наміру на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 , реалізуючи який він організував злочинну групу, визначив її кількісний склад, необхідний для досягнення спільної мети, розробив план вчинення злочину, який полягав у викраденні потерпілого, визначенні шляхів пересування, вимаганні у останнього передачі майна шляхом катування у визначеному місці, яке віддалене від населеного пункту та виключало можливість появи сторонніх осіб, які могли стати свідками їх злочинних дій та сприяти швидкому викриттю злочинної діяльності групи, або перешкодити їх злочинним діям, а також визначив спеціально пристосоване місце, у якому планував незаконно, всупереч волі ОСОБА_8 утримувати його до отримання бажаного злочинного результату, повідомив про намір реалізації злочинного умислу всіх учасників групи, які ухвалили його рішення, та при обговоренні кожен вніс свої пропозиції, які вважав за необхідне для досягнення злочинної мети, та попередження їх можливого викриття, розподілив між учасниками групи функції, які кожен мав виконати для досягнення злочинної мети. Визнавши підготовчі заходи достатніми для реалізації злочинного плану групи, приступили до його втілення.

Втілюючи свої злочинні наміри та діючи відповідно до розробленого ОСОБА_7 і ОСОБА_9 плану, який був відомий іншим учасникам групи та узгоджений з ними, учасники організованої групи стали відслідковувати пересування ОСОБА_8 , встановлюючи факт продажу останнім нерухомого майна та отримання ним готівкових коштів, якими вони мали намір заволодіти.

Відслідковуючи пересування ОСОБА_8 , учасники групи встановили, що 24.09.10 в приміщенні 1-ої Державної нотаріальної контори м. Біла Церква, Київської області, на вул. Банковій, 5, відбулось посвідчення договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_2 . Церква, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав готівкові грошові кошти в сумі 12 500 доларів США.

Однак зважаючи, на значне скупчення сторонніх осіб, які знаходились поруч з приміщенням нотаріальної контори, у якій посвідчувалась угода купівлі-продажу, що унеможливлювало втілення злочинних дій в частині викрадення ОСОБА_8 з отриманими останнім коштами, продовжили спостереження за ним, визначаючи зручне місце та час викрадення останнього.

Враховуючи, що ОСОБА_8 в період часу з 24 вересня по 27 вересня 2010 року постійно знаходився в людних місцях та не залишався на самоті, весь цей час члени організованої групи продовжуючи свої дії спрямовані на реалізацію злочинних намірів щодо заволодіння майном ОСОБА_8 вели за останнім спостереження.

27.09.10 близько 16 год., виявивши ОСОБА_8 , який в той час в якості пасажира знаходився в салоні невстановленого слідством автомобіля марки ВАЗ -2108 по вул. Ротецькій м. Б.Церква, не зважаючи на наявність сторонніх осіб, які могли стати свідками викрадення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за згодою інших учасників, організованої ним групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , прийняв рішення про викрадення ОСОБА_8 , яке було схвалене іншими учасниками групи.

Втілюючи злочинні наміри, та діючи відповідно до заздалегідь розробленого і схваленого усіма учасниками групи плану, 27.09.10 близько 16 години ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виконуючи вказівки останнього на автомобілі марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 під його ж керуванням, під`їхали до автомобіля марки «ВАЗ-2108», в якому знаходився ОСОБА_8 по вул. Ротецькій м. Б.Церква, неподалік домоволодіння № 26 та перегородили йому шлях. Доводячи свої злочинні наміри до кінця, діючи відповідно до розробленого плану та розподілу функцій, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 2108» та застосовуючи фізичну силу, всупереч волі потерпілого, витягли його з салону автомобіля та долаючи опір і можливу протидію ОСОБА_8 , стали наносити останньому чисельні удари руками та ногами по голові та в різні частині тіла і в той час, коли ОСОБА_8 внаслідок значного побиття перестав чинити будь- який опір, проти його волі посадили в автомобіль марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким відповідно до розподілу функцій керував ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети щодо заволодіння майном ОСОБА_8 , запобігаючи можливому швидкому викриттю злочинної діяльності, оскільки на момент викрадення ними ОСОБА_8 поруч знаходились сторонні особи, які могли повідомити про це в правоохоронні органи, діючи відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 плану, який схвалений усіма учасниками групи, на автомобілі марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , викраденого ОСОБА_8 перевезли до безлюдного місця, що знаходилось за межами населеного пункту і було обране учасниками групи як місця для застосування до ОСОБА_8 фізичного насильства та катувань при вимаганні у останнього грошових коштів, отриманих від реалізації нерухомості.

Не припиняючи свої злочинні дії, та не зважаючи на заяви ОСОБА_8 про відсутність у нього грошових коштів, учасники організованої ОСОБА_7 групи ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на чолі з ОСОБА_7 , застосовуючи до ОСОБА_8 фізичне насильство продовжували його протиправне незаконне утримання в лісосмузі неподалік 88 кілометра автошляху «Київ-Одеса», а в подальшому в підвальному приміщенні, домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить сім`ї ОСОБА_11 , і було обране для утримання ОСОБА_8 учасниками групи, до 19 години 30 хвилин 28.09.10.

Крім того, в період викрадення та незаконного утримання ОСОБА_8 , учасники організованої ОСОБА_7 групи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 переслідуючи злочинний намір, щодо незаконної наживи за рахунок чужого майна, діючи відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 плану, який був схвалений усіма учасниками групи, виконуючи покладені на кожного функції, 27.09.10 починаючи з 16 години, після викрадення ОСОБА_8 , періодично наносили останньому побої, спричиняючи фізичне страждання, при цьому вимагали у останнього передати їм грошові кошти, отримані ОСОБА_8 від продажу квартири, відповідно до укладеної 24.09.10 угоди купівлі - продажу.

В той час, коли ОСОБА_8 після застосування до нього побоїв, в момент викрадення, повідомив, що грошові кошти в нього відсутні, не припиняючи свої злочинні дії та діючи відповідно до розробленого плану, учасники організованої ОСОБА_7 групи в складі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на чолі з ОСОБА_7 застосовуючи до ОСОБА_8 фізичне насильство, продовжували його протиправне незаконне утримання та застосування побоїв, перевезли до лісосмуги, що неподалік 88 кілометра автошляху «Київ-Одеса», де відповідно до плану мали застосувати до ОСОБА_8 катування спрямоване не подолання волі останнього та передачу ОСОБА_8 на їх вимогу грошових коштів та всіх наявних у нього цінностей.

Зупинивши автомобіль в лісосмузі, що неподалік 88 кілометра автошляху «Київ-Одеса», яке відповідно до розробленого плану, що узгоджений з усіма учасниками групи, було обране для застосування щодо ОСОБА_8 тортур і катування, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 продовжували наносити чисельні удари по голові та різним частинам тіла ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_5 , виконуючи покладену на нього функцію, мотузкою, яку заздалегідь приготували для вчинення злочину, зв`язав руки ОСОБА_8 , таким чином перешкоджаючи йому чинити будь-який опір нападникам.

Перебуваючи у вказаній лісосмузі, учасники організованої ОСОБА_7 групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 виконуючи кожен покладені на нього функції, відповідно до розробленого плану, з метою отримання інформації від ОСОБА_8 про місцезнаходження належних йому грошових коштів, застосували до останнього катування, яке виразилось в умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного, морального страждання, що виразилось у введенні стороннього предмету, а саме гумового кийка у пряму кишку кишківника ОСОБА_8 та фіксацію цього факту ОСОБА_5 на відеокамеру мобільного телефону, а також нанесення побоїв, мучення з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, та зважаючи, що при застосуванні будь- яких заходів фізичного насильства та психологічного впливу ОСОБА_8 відмовився передавати кошти та інші цінності, мотивуючи це їх відсутністю, припинили заподіяння останньому страждань, однак усвідомлюючи можливість звернення ОСОБА_8 до правоохоронних органів, продовжили його незаконне утримання та відповідно до розробленого плану, учасники організованої ОСОБА_7 групи, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на чолі з ОСОБА_7 , на автомобілі марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 привезли останнього до підвального приміщення, розташованого в домоволодінні АДРЕСА_3 , де стали утримувати всупереч його волі та продовжили застосувати фізичне насильство щоб попередити можливість його втечі.

Так, учасники організованої ОСОБА_7 групи, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану внаслідок застосування фізичного насильства відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 181 д від 27.12.10 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: дифузний крововилив під тверду мозкову оболонку; дифузний субрахноідальний крововилив; кров в шлуночках мозку; перелом правого рожка під`язикової кістки; переломи ребер справа з пошкодженням легені; переломи ребер зліва; внутрішньочерепна травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння; переломи ребер справа з пошкодженням правої легені та правостороннім пневмотораксом мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння.

Крім того, 27.09.10 близько 16 години після викрадення в період незаконного утримання ОСОБА_8 , учасники організованої ОСОБА_7 групи в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , переслідуючи злочинний намір щодо незаконної наживи за рахунок чужого майна, шляхом вимагання у ОСОБА_8 його передачі, діючи відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 плану, який був схвалений усіма учасниками групи, виконуючи покладені на кожного функції, 27.09.10 починаючи з 16 години, після викрадення ОСОБА_8 , періодично наносили останньому побої, спричиняючи фізичне страждання, при цьому вимагали у останнього передати їм грошові кошти, отримані ОСОБА_8 від продажу квартири, відповідно до укладеної 24.09.10 угоди купівлі - продажу.

В той час, коли ОСОБА_8 після застосування до нього побоїв, в момент викрадення, повідомив, що грошові кошти в нього відсутні, не припиняючи свої злочинні дії та діючи відповідно до розробленого плану, учасники організованої ОСОБА_7 групи в складі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на чолі з ОСОБА_7 застосовуючи до ОСОБА_8 фізичне насильство продовжували його протиправне незаконне утримання та застосування побоїв, перевезли до лісосмуги, що неподалік 88 кілометра автошляху «Київ-Одеса», де відповідно до плану мали застосувати до ОСОБА_8 катування спрямоване не подолання волі останнього та передачу ОСОБА_8 на їх вимогу грошових коштів та всіх наявних у нього цінностей.

Зупинивши автомобіль в лісосмузі, що неподалік 88 кілометра автошляху «Київ-Одеса», яке відповідно до розробленого плану, що узгоджений з усіма учасниками групи, було обране для застосування щодо ОСОБА_8 тортур і катування, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 продовжували наносити чисельні удари по голові та різним частинам тіла ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_5 , виконуючи покладену на нього функцію, мотузкою, яку заздалегідь приготували для вчинення злочину, зв`язав руки ОСОБА_8 таким чином перешкоджаючи йому чинити будь-який опір нападникам.

Перебуваючи у вказаній лісосмузі, учасники організованої ОСОБА_7 групи, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконуючи кожен покладені на нього функції, відповідно до розробленого плану, з метою отримання інформації від ОСОБА_8 про місцезнаходження належних йому грошових коштів, застосували до останнього катування, яке виразилось в умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного, морального страждання, що виразилось у введенні стороннього предмету, а саме гумового кийка у пряму кишку кишківника ОСОБА_8 та фіксацію цього факту ОСОБА_5 на відеокамеру мобільного телефону, а також нанесення побоїв, мучення з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, та зважаючи, що при застосуванні будь-яких заходів фізичного насильства та психологічного впливу ОСОБА_8 відмовився передавати кошти та інші цінності, мотивуючи це їх відсутністю, припинили заподіяння останньому страждань, однак усвідомлюючи можливість звернення ОСОБА_8 до правоохоронних органів продовжили його незаконне утримання та відповідно до розробленого плану, учасники організованої ОСОБА_7 групи, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на чолі з ОСОБА_7 , на автомобілі марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 привезли останнього до підвального приміщення, розташованого в домоволодінні АДРЕСА_3 , де стали утримувати всупереч його волі та продовжили застосувати фізичне насильство, щоб попередити можливість його втечі.

Так, учасники організованої ОСОБА_7 групи ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану внаслідок застосування фізичного насильства відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 181 д від 27.12.10 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: дифузний крововилив під тверду мозкову оболонку; дифузний субрахноідальний крововилив; кров в шлуночках мозку; перелом правого рожка під`язикової кістки; переломи ребер справа з пошкодженням легені; переломи ребер зліва; внутрішньочерепна травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння; переломи ребер справа з пошкодженням правої легені та правостороннім пневмотораксом мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння.

Як підставу для задоволення клопотання слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, у тому числі особливо тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, тяжкість покарання за яке може бути підставою для переховування від органів досудового розслідування та суду, що вказує на те, що наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме:
-підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від слідства та суду;

-вчинивши ряд умисних злочинів, у тому числі особливо тяжкий злочин, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у кримінальному провадженні, оскільки під час досудового розслідування необхідно проведення ряду судових експертиз, слідчих та процесуальних дій;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачуються.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, вважає, що існують усі підстави, передбачені КПК України, для його задоволення.

В свою чергу підозрюваний та його захисник щодо задоволення клопотання заперечували. При цьому, захисник просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку захисника та прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000472 від 30.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України.

23.01.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 29.09.10 року, згідно якого під час проведення огляду місця події біля ставку по вул. Червоноармійській в с. Іванівка Ставищенського району Київської області виявлений та оглянутий труп ОСОБА_8 з явними ознаками насильницької смерті; протоколом огляду місця події від 02.10.2010 року; протоколом огляду місця події від 07.10.2010 року, протоколом огляду місця події від 27.09.10 року; протоколом огляду місця події від 30.09.2010 року, згідно якого оглянутий автомобіль марки Хюндай Туксон реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , під час якого вилучено вказаний автомобіль;протоколом додаткового огляду місця події від 30.09.2010 року, згідно якого додатково оглянута територія навколо ставка поруч з дамбою вс. Іванівка Ставищенського району Київської області, під час якого вилучено: одяг трупа ОСОБА_8 , автомобільне колесо з ніг трупа ОСОБА_8 , мотузку, якою були перев`язані руки трупа ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 01.10.2010 року; протоколом додаткового огляду місця події від 30.09.2010 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 21.10.2010; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 03.10.2010; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.10.2010; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 02.10.2010; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_12 від 21.10.2010; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 08.10.2010; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_14 02.10.2010; протоколом відтворення обстановки та обставин події від 22.10.10 за участю ОСОБА_12 ; протоколом відтворення обстановки та обставин події від 22.10.10 за участю підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом відтворення обстановки та обставин події від 14.10.10 за участю підозрюваного ОСОБА_13 ; протоколом відтворення обстановки та обставин події від 03.10.10 за участю підозрюваного ОСОБА_14 ; протоколом відтворення обстановки та обставин події від 02.10.10 за участю підозрюваного ОСОБА_9 ;протоколом очної ставки від 04.10.10 між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ; протоколом очної ставки від 04.10.10 між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ; протоколом очної ставки від 04.10.10 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;протоколом очної ставки від 12.10.10 між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ; протоколом очної ставки від 21.10.10 між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ; протоколом очної ставки від 26.10.10 між ОСОБА_14 та ОСОБА_7 ; протоколом очної ставки від 25.11.10 між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 ;протоколом очної ставки від 26.11.10 між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;протоколом очної ставки від 15.12.10 між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 ; показаннями потерпілої ОСОБА_15 ; показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 22.11.10, згідно якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених фотознімків впізнала особу ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 22.11.10, згідно якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених фотознімків впізнала особу ОСОБА_10 ;протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 25.01.11, згідно якого свідок ОСОБА_27 серед пред`явлених фотознімків впізнав особу ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 17.01.11, згідно якого свідок ОСОБА_29 серед пред`явлених фотознімків впізнав особу ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 17.01.11, згідно якого свідок ОСОБА_29 серед пред`явлених фотознімків впізнав особу ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 24.01.11, згідно якого свідок ОСОБА_29 серед пред`явлених фотознімків впізнав особу ОСОБА_5 ; висновком судово-медичної експертизи № 181 д від 27.12.10 року; висновком судово-цитологічної експертизи № 271/10; висновком судово-імунологічної експертизи № 290; висновком судово-імунологічної експертизи № 291 від 10.12.2010 року; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 27/д від 10.02.11 пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_8 могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_7 при відтворенні обстановки та обставин події; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 28/д від 10.02.11 року; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 29/д від 10.02.11 року.

При цьому, враховуючи обставини справи та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, офіційно не працює, а отже немає стабільного джерела доходу, не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а тому наведені в клопотанні обставини свідчать про існування значних ризиків до того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

При цьому, слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Також з урахуванням приписів рішення Європейського суду з прав людини, а саме: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України»).

Що ж стосується посилань у клопотанні щодо тяжкості злочину, який інкримінується ОСОБА_5 то, згідно практики Європейського суду з прав людини, наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити обґрунтуванням необхідності обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Разом з тим, погоджуючись з наявністю ризику в частині можливості, що ОСОБА_5 переховуватиметься від слідства та суду, слідчий суддя, з урахуванням пункту 15 Рекомендацій К (80) 11 Комітету Міністрів державам - членам ради Європи, яким передбачено обов`язок суду при вивчені можливості уникнути взяття особи під варту розглянути всі можливі альтернативні заходи для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення та дані про особу ОСОБА_31 , його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, соціальні зв`язки, зокрема, що він має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання в нічний період часу, а саме: з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. , який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За вказаних обставин слідчий суддя також вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, у тому числі і особистого зобов`язання, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Одночасно, враховуючи доведені прокурором обставини, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду, а також покласти на нього виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 372, 392, 393, 395, 532 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу, а саме: з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

не відлучатися із м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Строк дії ухвали визначити по 23 березня 2017 року включно.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного для виконання в порядку, визначеному ч.ч. 4, 5 ст. 181 КПК України.

Роз`яснити, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу підозрюваному заборонено залишати житло в певний період доби, він негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1