Справа № 279/5693/16-к
1-кс/279/10/17
У Х В А Л А
"21" квітня 2017 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2 ,
з участю представника скаржника ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, яку уточнював та в якій просив передати йому на відповідальне зберігання автомобіль марки "ЗІЛ-131" д.н.з. НОМЕР_1 .
Скаргу мотивовано тим, що 26.08.2016 року працівники поліції у гр-на ОСОБА_6 , який тимчасово користувався його авто, вилучили належний йому автомобіль марки "ЗІЛ-131" д.н.з. НОМЕР_1 . Він неодноразово звертався до слідчого із заявою про повернення йому автомобіля, однак слідчий йому відмовив в цьому. Вважає, що в даний час автомобіль утримується незаконно і повинен бути повернутий йому.
В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з підстав вказаних в ній та пояснив, що автомобіль ніякого відношення до розслідуваних подій не має.
Прокурор проти скарги заперечив, пояснив, що слідчий визначив авто як речовий доказ і визначив місце його зберігання, тому підстав для його повернення немає.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження судом встановлено, що 26.08.2016 року внесено відомості до ЄРДР за фактом виявлення викрадення деревини на території Коростенського лісгоспу АПК за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3, КК України.
26.08.2016 року поблизу с.Клочеве, Коростенського району виявлено та вилучено автомобіль "ЗІЛ-131" д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходилось 7 колод дуба.
Згідно даних технічного паспорта власником автомобіля марки "ЗІЛ-131" д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Стаття 237 ч.7 КПК України говорить про те, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК. На підставах та в порядку, передбаченому КПК допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
27.08.2016 року слідчий своєю постановою вищевказаний автомобіль та деревину визнав речовими доказами.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 30.08.2017 року на вказаний автомобіль накладено арешт.
Відповідно до ст.303 ч.1 п.1 КПК України, на досудовому слідстві можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого пов`язані із неповерненням тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк.
Судом встановлено, що спірне майно, автомобіль "ЗИЛ 131", в провадженні має статус речових доказів, віднесення певних речей до речових доказів, чи позбавлення їх такого статусу на досудовому слідстві в порядку прийняття процесуального рішення (ст.110 КПКУ) відноситься до компетенції слідчого та прокурора.
Стаття 100 ч.6 п.1 КПК України говорить про те, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Вилучений автомобіль є спеціальним автомобілем, обладнаним маніпулятором навантажувачем. Вказаний автомобіль вилучено разом з викраденим майном деревиною породи "Дуб", поряд з місцем вчинення злочину. На місці вчинення злочину вилучені сліди протекторів шин.
По кримінальному провадженню призначено та проводиться ряд експертиз, слідчий, відповідно до норм КПК виконує свій обов`язок, проводить перевірку всіх обставин та збирає докази.
Повернення автомобіля в даний час до перевірки слідчим всіх обставин справи може зашкодити кримінальному провадженню так як може призвести до безповоротної втрати доказів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий діяв в межах наданих йому прав, відповідно до норм КПК.
Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 16, 100, 110, 220, 303, 307 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1