УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1005/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/1005/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2017 року про відмову в задоволенні заяви засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить, в порядку ст.81 КК України, застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення. При цьому, звертає увагу на те, що його характеристика надана в суд є не вірною, оскільки за час відбування покарання, починаючи з 01.01.2014 р. він працює, не мав порушень, має 4 заохочення.
Згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2017 року, засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його заяви про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.09.2013 р. ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.156 КК України на 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Початок строку відбуття покарання - 17.10.2013 року, кінець строку -17.10.2018 року.
Питання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 від покарання розглядалось 22.02.2017 р. на комісії установи по відбуттю останнім 2/3 строку покарання, де йому було відмовлено в направленні матеріалів до суду, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким розглядалось по відбуттю засудженим 1/2 строку покарання - 27.04.2016 р. на засіданні комісії, де було відмовлено в направленні матеріалів до суду, так як засуджений не став на шлях виправлення.
На даний час засуджений ОСОБА_7 з 27.10.2013 року відбуває покарання в Коростенський ВК-71.
Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вирішуючи подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального закону.
Так, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що засуджений за весь період відбуття покарання тривалий час не працював, став активно працювати та проявляти себе з позитивної сторони лише з кінця 2015 року. При цьому, засуджений хоча і визнав свою вину у вчиненні злочину, однак каяття у вчиненому не проявляє.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2017 року, якою відмовлено в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 , без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :