154/290/15-к
1-в/154/45/17
УХВАЛА
іменем України
22 червня 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника відділу з питань пробації: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання,-
Основне покарання у виді штрафу відбув 30 червня 2015 року та відповідно до довідки Володимир-Волинського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції від 01.06.2017 року відбув більше 2/3 від призначеного строку додаткової міри покарання, що в силу п.2 ч. З ст. 81 КК України є підставою для звернення до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від додаткової міри покарання. За весь період відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки посад, заборонених вироком суду, не займав, нового злочину не скоїв, від відбування додаткової міри покарання не ухилявся, порушень громадського порядку не допускав, у Володимир-Волинський відділ з питань пробації для проведення індивідуально-профілактичної роботи з`являвся завжди своєчасно. В силу обставин, ним було допущено порушення порядку та умов відбування додаткового покарання. Так в період відбування додаткової міри покарання, у зв`язку із тим, що в нього з 2014 року на праві спільної часткової власності знаходиться автомобіль на іноземній реєстрації, який був ввезений ним на територію України на правах транзиту, та перебування якого на території України обмежено певними строками та умовами, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн., він з метою недопущення притягнення його до відповідальності за дане порушення, змушений був виїзджати вказаним автомобілем на територію Республіки Польща.
Оскільки з`явилась можливість працевлаштуватись в Польщі, він звернувся до начальника органу пробації, у якому відбуває покарання, з клопотанням про давання дозволу на виїзд за кордон на роботу, однак в задоволенні даного клопотання йому було відмовлено.
Просить звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання, призначеного вироком суду.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просить його задовольнити, оскільки є всі передбачені для цього законом підстави. А наявність додаткового покарання створює заборону для виїзду йому за кордон з метою працевлаштування.
Заслухавши пояснення засудженого, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечила проти задоволення даного клопотання, покликаючись на відсутність правових підстав для його задоволення, представника органу пробації, який послався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання засудженого не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст.81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як зазначено у п.2 ППВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з пояснень засудженого, пояснень представника органу пробації, та матеріалів справи, ОСОБА_5 неодноразово допускав порушення порядку відбування покарання, а саме ч.2 ст.34 КВК України, та припинив вчиняти дане порушення лише після проведення з ним профілактичних заходів працівниками органу пробації. Крім цього, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, до органів зайнятості населення з приводу пошуку роботи не звертався та даних про те, що він намагався працевлаштуватись за місцем проживання, не здобуто.
За таких обставин справи суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, як цього вимагає закон, а тому його заява про умовно-дострокове звільнення не підлягає до задоволення.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст..ст.537, 539 КПК України, суд-
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1