11-кп/775/260/2017(м)

Категорія: ч.1 ст.187 КК України
Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Не погодившись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, скасувати вирок суду першої інстанції та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.
Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення та помилково перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.3 ст.187 КК України на ч.1 ст.187 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку «проникнення до житла», не надав належну оцінку показанням потерпілого, а саме, що ОСОБА_8 представився потерпілому під вигаданим ім`ям, потрапив до його квартири під приводом купівлі ноутбуків, проте грошових коштів на їх придбання у нього не було, знаходячись в квартирі потерпілого пояснював, що гроші йому перерахує інша вигадана ним особа, тобто весь час вводив потерпілого в оману з метою реалізації свого злочинного умислу, а саме вчинення розбійного нападу, поєднаного із проникненням до житла.
Вважає, що суд призначив обвинуваченому м`яке покарання, не врахувавши відомості щодо особи останнього, ступеню тяжкості злочину та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, який визнав провину лише за завдання тілесних ушкоджень потерпілому.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав до суду заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить вирок суду залишити без змін, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги прокурора. Вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч.3 на ч.1 статті 187 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу прокурора задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стосовно апеляційних доводів прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що суд передчасно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки «проникнення до житла» та перекваліфікував його дії з ч.3 187 КК України на ч.1 ст. 187 КК України, у зв`язку з чим призначив обвинуваченому м`яке покарання, то колегія суддів не може з ними погодитися.
Вони спростовуються матеріалами кримінального провадження та добутими по кримінальному провадженню доказами, а саме показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновками проведених експертиз, протоколами слідчих дій та іншими письмовими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що у обвинуваченого ОСОБА_8 умисел на викрадення майна потерпілого виник саме під час його перебування в квартирі потерпілого ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
ОСОБА_8 висунуто обвинувачення за ч.3 ст. 187 КК України, а саме у розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням у житло.
При цьому, при формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті за вказаним кримінальним провадженням щодо ОСОБА_8 зазначено, що він 27.08.2015 року приблизно о 12 годині спланував скоїти розбійний напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном. Вже знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , виконав свій план скоєння розбійного нападу на останнього, тобто у обвинувальному акті не зазначено способу проникнення обвинуваченого до житлового приміщення потерпілого ОСОБА_10 , хоча кваліфікуються дії ОСОБА_8 за ознакою «проникнення до житла». Напроти, за обвинувальним актом обвинувачений спланував свої злочинні дії, будучи вже у квартирі потерпілого, де й скоїв такий напад.
Між тим, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 приїхав до міста Маріуполя 21 серпня 2015 року, протягом 21 серпня 2015 року 27 серпня 2015 року з картки своєї дружини він знімав грошові кошти через банкомат ПАТ «КБ «Приватбанк», які йому переказували його знайомі на придбання ноутбуків, а також запозичив у серпні 2015 року у інших осіб грошові кошти, що підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що він мав намір придбати ноутбуки та з цією метою, а саме купити у потерпілого ОСОБА_10 ноутбуки, потрапив до його квартири.
При цьому, ОСОБА_8 на законних підставах перебував у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки був запрошений самим ОСОБА_10 до помешкання потерпілого для купівлі ноутбуків, де ОСОБА_8 провів майже два дні з ОСОБА_10 , тестуючи та перевіряючи шість ноутбуків, які обвинувачений збирався придбати, а також обвинувачений разом із потерпілим забирали шостий ноутбук з служби доставки «Нова Пошта», перебуваючи в квартирі потерпілого, ОСОБА_8 безперешкодно покидав квартиру останнього та повертався до неї, в тому числі купуючи поліетиленові пакети та цигарки.
Також, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 не міг принести з вулиці цеглу, якою наносив удари потерпілому.
Крім того, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2016 року скасовано попередній вирок за цим кримінальним провадженням від 02 червня 2016 року у зв`язку з тим, що не була розкрита кваліфікуюча ознака «проникнення до житла» ОСОБА_8 , бо не зазначено, яким саме способом він туди проник, з якою метою, відповідно до правового розуміння такої ознаки.
Під час нового розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції прокурором не змінено обвинувачення, відповідно до вимог статті 338 КПК України, не уточнено спосіб проникнення ОСОБА_8 до квартири потерпілого, не розкрита кваліфікуюча ознака «проникнення до житла», у зв`язку з чим, суд першої інстанції, на підставі роз`яснень Верховного Суду України та за сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, стосовних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, якими не доведено у діях ОСОБА_8 ознаки «проникнення до житла», перекваліфікував дії обвинуваченого з ч. 3 на ч.1 ст. 187 КК України.
Таким чином, по встановленим судом фактичним обставинам кримінального провадження, виходячи з сукупності вказаних та інших досліджених в судовому засіданні доказах, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, колегія судів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), у зв`язку з чим апеляційні доводи прокурора в цей частині є безпідставними.
Доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, колегія суддів залишає поза увагою, оскільки відсутні апеляційні вимоги для скасування вироку суду першої інстанції з цих підстав та ухвалення нового вироку, відповідно до вимог ст. 420-421 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить апеляційних підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 . Судом першої інстанції матеріальний закон застосований правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні вироку не встановлено, апеляційних підстав для зміни або скасування вироку колегія суддів не вбачає.
Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.03.2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4