Провадження № 11-сс/792/398/16
Категорія:ст.199 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

особи, власника майна ОСОБА_9 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Хмельницької області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року,
у с т а н о в и л а :
Старший слідчий СВ УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_10 звернувся до місцевого суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Хмельницької області ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно, а саме 88 колод половника породи берези, загальним об`ємом 24,92 м куб., що належить ОСОБА_9 , з метою його подальшого використання в ході досудового розслідування як речового доказу в кримінальному провадженні №0000033 від 07 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року у задоволенні цього клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що в порушення вимог ст.167 та ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, слідчий суддя не врахував необхідність накладення арешту на майно, а саме те, що вилучена деревина є предметом кримінального правопорушення у вказаному провадженні та постановою слідчого визнана речовим доказом.

Прокурор посилався також на те, що на даний час проводиться досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або отримані внаслідок протиправної діяльності, оскільки на вилученій деревині містяться марковані бирки, які не відповідають вказаній деревині, а визначають лісоматеріал взагалі до іншої породи дерева, що свідчить про наявність обґрунтованих, на думку прокурора, підстав задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та вимог апеляційної скарги; прокурора на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; пояснення ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що слідчим не наведено достатніх підстав та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна. Зокрема, досудове розслідування проводиться у межах провадження про заволодіння державним майном, що належить ДП «Летичівське ЛГ», а не ОСОБА_9 , який є власником деревини та не є підозрюваним. Крім того, на переконання слідчого судді, слідчим не надано доказів, що майно, на яке він просить накласти арешт, є предметом цього кримінального правопорушення.

Проте, такий висновок слідчого судді, на думку колегії суддів є передчасним.

Так установлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000033 від 07 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що лісничий ДП «Летичівське ЛГ» ОСОБА_12 спільно з ФОП ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , розробили злочинну схему із заволодіння майна ДП «Летичівське ЛГ», а саме лісу кругляку м`яколистних та твердолистяних порід 1-2 сорту. Зокрема, лісопродукція, яка знаходиться на праві постійного користування ДП «Летичівське ЛГ», реалізується з території лісгоспу, в незаконний спосіб, шляхом зниження реальної сортності деревини та частково без її документального оформлення.

У подальшому вказана деревина вантажними автомобілями транспортується на пилораму, що знаходиться у власності ОСОБА_15 в м. Тернополі.

Згідно листа № 72/21/15701 від 07 листопада 2016 року встановлено, що 06 листопада 2016 року за вищевказаною схемою вказаними особами було привласнено приблизно 25 м куб. половника (лісу-кругляку) породи береза на суму приблизно 15 000 грн.

07 листопада 2016 року було проведено огляд місця події, під час якого оглянуто напівпричіп бортовий, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_16 в ході якого в ньому виявлено колоди пиловника породи береза, при цьому водієм було надано товарно-транспортну накладну № 48 від 07 листопада 2016 року, згідно якої здійснювалось перевезення берези кругляка об`ємом 21 м. куб., вантажовідправником якої значився ФОП ОСОБА_9 , а одержувачем ФОП ОСОБА_15 . При цьому будь-яких інших документів водієм надано не було, а саме документів, які б підтверджували походження деревини. Окрім того, в ході проведення вказаного огляду було встановлено, що частина з них промаркована бирками помаранчевого кольору з цифровими написами, які не відповідають вимогам, які згідно Наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 202 від 27 червня 2012 року «Про затвердження тимчасової інструкції з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки» ставляться до них. Інших маркувальних бирок на вказаній деревині виявлено не було.

08 листопада 2016 року було проведено додатковий огляд транспортного засобу та тентованого напівпричепа та детально оглянуто деревину, яка зберігалася в напівпричепі, д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами якого встановлено, що в ньому знаходиться 88 колод пиловника породи береза, загальний об`єм 24,92 м. куб., що не відповідає відомостям, вказаним в товарно-транспортній накладній № 48 від 07 листопада 2016 року. 10 листопада 2016 року 88 колод пиловника породи берези, загальним об`ємом 24,92 м. куб., відповідно до постанови слідчого визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя належним чином не дослідив доводів клопотання, без ретельного дослідження матеріалів кримінального провадження дійшов передчасного висновку про те, що слідчим не доведено, що 88 колод половника породи береза, загальним об`ємом 24,92 м куб. є предметом кримінального правопорушення, а отже і відсутні підстави для накладення них арешту.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладений у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Тому, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, який застосовується на засадах розумності та співмірності.

Заперечення представника ОСОБА_9 щодо накладення арешту слід визнати неспроможними, відтак є підстави для задоволення поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000033 скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Хмельницькій області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000033 від 07 листопада 2016 року за ч.3 ст.191 КК України задовольнити та накласти арешт на належне ОСОБА_9 майно, а саме 88 колод половника породи берези, загальним об`ємом 24,92 м. куб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_3