Справа № 352/691/16-к
Провадження № 11-кп/779/387/2017
Категорія ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за апеляційними скаргами прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Тисменицького районного суду від 23 червня 2017 року відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Івано-Франківського міського Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року, більш суворим, призначеним згідно цього вироку, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів чотири роки позбавлення волі, зарахувавши покарання, повністю відбуте за попереднім вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з 17 год. 07 жовтня 2016 року, зарахувавши відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 р.) у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року (з часу набрання чинності Законом України від 18.05.2017 р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення»), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Злочин вчинено за наступних обставинах: 01 травня 2016 року біля 22 год. обвинувачений, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна зайшов на територію житлового господарства ОСОБА_11 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження вхідних дверей підсобного приміщення проник у дане приміщення, звідки таємно викрав два колеса від велосипеда «Україна» з камерами та шинами, п`ять сап з дерев`яними держаками, металеву ручку плуга, металевий лом, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1104 грн.

23 травня 2016 року біля 22 год. обвинувачений, перебуваючи по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , побачивши, що до чоловіка його сестри ОСОБА_12 ОСОБА_13 на велосипеді марки «Аист» синього кольору приїхав ОСОБА_14 , який залишив велосипед на території господарства без нагляду, вирішив викрасти велосипед. Обвинувачений, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перевіз велосипед у приміщення літньої кухні, де почав розбирати його на запчастини, знявши переднє колесо. Своїми злочинними діями обвинувачений намагався заподіяти потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 1300 грн.

02 червня 2016 року близько 00 год. 30 хв. обвинувачений, перебуваючи на ринку по вул. Є. Коновальця між будинками № АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у підсобне приміщення, руками зламав ролети кіоску АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_15 , проник всередину, звідки викрав продукти харчування, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 872,16 грн.

15 вересня 2016 року біля 00 год. обвинувачений, проходячи повз господарство по АДРЕСА_1 , що належить його матері, де він раніше проживав, вирішив викрасти велосипед «STARTER». Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений, проник на огороджену територію господарства та таємно викрав спортивний велосипед іноземного виробництва «STARTER». Своїми злочинними діями обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 1500 грн.

16 вересня 2016 року близько 23 год. 30 хв. обвинувачений, побачивши на узбіччі біля господарства по АДРЕСА_1 припаркований автобус марки «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , вирішив викрасти відеореєстратор, що був прикріплений на передньому вітровому вікні автобуса. Зайшов у салон автобуса, де рукою зняв з переднього вітрового скла відеореєстратор марки «Aspiring АТ-140» із картою пам`яті Transcend Micro-SDHC 32 Gd», який заховав у ліву кишеню своєї куртки, а у подальшому реалізував не встановленій слідством особі за 250 грн. Своїми злочинними діями обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 1589 грн.

17 вересня 2016 року близько 05 год. 30 хв. обвинувачений з металевої підстави, встановленої біля магазину «Міні Маркет», що знаходиться по вул. Сонячна, 13-е в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області, таємно викрав припаркований там велосипед коричневого кольору марки «Україна», який належав ОСОБА_16 . Своїми злочинними діями обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду на суму 1000 грн.

30 вересня 2016 року біля 23 год. обвинувачений на території житлового господарства АДРЕСА_1 , пошкодив скло лівої частини дерев`яного вікна, що зліва від вхідних дверей, проник всередину житлового будинку, таємно викрав майно потерпілої, а саме мобільний телефон марки «Нокіа Х1» вартістю 310 грн. зі стартовим пакетом мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. Після цього обвинувачений зайшов у другу кімнату, звідки, скориставшись відсутністю ОСОБА_17 , таємно викрав належне останньому майно, а саме з шафи викрав одяг. Своїми злочинними діями обвинувачений спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_18 на загальну суму 320 грн. та потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 1730 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що постановлений судом вирок є занадто суворим та просить пом`якшити покарання у зв`язку з тим, що він є інвалідом І групи та ветераном війни Афганістану.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 зазначає, що призначене обвинуваченому покарання є надто суворим та не відповідає ні особі обвинуваченого, ні обставинам кримінального правопорушення. Судом першої інстанції не враховано обставини, які пом`якшують відповідальність, що дає підставу для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання. Просить змінити вирок Тисменицького районного суду від 23 червня 2017 року в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду є незаконним з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Судом першої інстанції не повною мірою враховано суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, те, що у рамках даного кримінального провадження об`єднано сім кримінальних проваджень, щодо обвинуваченого та недостатньо враховано обтяжуючу обставину - рецидив злочину. Просить скасувати вирок Тисменицького районного суду від 23 червня 2017 року та ухватили новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який відмовився від поданої апеляційної скарги та просив залишити вирок першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Під час апеляційного розгляду прокурор подав заяву про відмову від поданої апеляційної скарги на вирок Тисменицького районного суду від 23 червня 2017 року.

Подана заява про відмову від апеляційної скарги не суперечить вимогам ч. 1 ст. 403 КПК України згідно якої особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_8 вищевказані вимоги кримінального закону дотримано. Так, судом повністю враховано обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної злочинами шкоди, відсутність у потерпілих матеріальних претензій до обвинуваченого. Саме з цих підстав йому визначено майже мінімальне покарання за вчинені злочини.

Таким чином, покликання обвинуваченого та його захисника на не врахування в повній мірі пом`якшуючих обставин при призначенні йому покарання є безпідставними.

Разом із тим, необхідно взяти до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за особливо тяжкий злочин та злочини проти власності, вчинене наразі кримінальне правопорушення налічує сім епізодів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку схильність до вчинення злочинів певної спрямованості. Як особа обвинувачений характеризується негативно (т. 3 а.с. 5), не має стійких соціальних зв`язків. Відтак, призначене судом першої інстанції покарання є обґрунтованим, справедливим та виваженим за своєю суворістю.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що він є інвалідом І групи, то в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували його хворобу, не надані вони обвинуваченим чи його захисником і під час апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимог ч. 4 ст. 70 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, відсутні підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а дані на які покликається обвинувачений та його захисник в апеляційних скаргах враховані судом першої інстанції.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не встановлено.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 376, 404, 405, 407,418, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Тисменицького районного суду від 23 червня 2017 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками апеляційного розгляду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4 /