Справа № 132/2365/16-к
Провадження №11-кп/772/246/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою зі змінами заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не працюючий, з середньо освітою, згідно ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - 2 роки іспитового строку та згідно ч. 1 п. 2 ст.76 КК України на нього покладені обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, згідно ч. 2 п. 2 ст.76 КК України додатково покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, стягнуто з нього на користь держави 4622,10 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 16.07.2016 року приблизно в 04:30 год. ранку, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом «ГАЗ 2410» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 1977 року випуску, який знаходився на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_9 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.07.1997, являється ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через відсутність загорожі зайшов на територію подвір`я потерпілого ОСОБА_11 , де через незамкнену водійську дверку, проник всередину салону автомобіля та впевнившись, що блокування на кермі відсутнє, сів на водійське сидіння та шляхом з`єднання провідників, увімкнув двигун. У подальшому, ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій почав рухатися в напрямку виїзду з с. Черепашинці, Калинівського району Вінницької області, де по дорозі зустрів свого приятеля ОСОБА_12 , якого запросив до автомобіля та вони разом продовжили рух в напрямку м. Житомир, після чого повернулись в с. Черепашинці, Калинівського району Вінницької області. 17.07.2016 року, приблизно в 04:45 год. ранку, ОСОБА_7 залишив вказаний автомобіль без нагляду на вул. Покровська в с. Черепашинці, Калинівського району Вінницької області, сповістивши про це по мобільному телефону потерпілого ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому, відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №256 від 11.08.2016 року матеріальну шкоду на загальну суму 15 900 гривень.
В апеляційній скарзі зі змінами заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 порушується питання про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - виключення з резолютивної частини вироку вказівки про покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами заступника прокурора Вінницької області, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити.

Так, законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII «Про внесення змін деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», ст. 76 КК України викладена в новій редакції. Зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім цього, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням суд, з поміж іншого, може додатково покласти на обвинуваченого і обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначалось, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
З аналізу зазначених вище норм слідує, що закон України про кримінальну відповідальність, а саме нова редакція ст. 76 КК України від 07.09.2016, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище засудженого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Калинівського районного суду від 27.10.2016 ОСОБА_7 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив у липні 2016 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII чинності.
За таких обставин, прийшовши до переконання, що ОСОБА_7 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд першої інстанції мав покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України, які не підлягали до застосування, як такі, що погіршують становище обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 27.10.2016 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покладення на ОСОБА_7 обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: