Справа № 347/709/17
Провадження № 1-кп/347/83/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" червня 2017 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000129 від 04.04.2017 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, неодруженого, раніше не судимого, депутатом не являється,

за ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
11.02.2017 року приблизно о 23 год., ОСОБА_4 , перебував в житловому будинку, в якому проживає ОСОБА_5 з її дозволу. Так, ОСОБА_4 , підійшов до столу, який знаходився в приміщенні будинку, а саме в спальній кімнаті та, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав зі столу мобільній телефон марки «Айфон-5» (ІМЕІ НОМЕР_1 ) білого кольору вартістю 3 950 грн., який належав ОСОБА_5 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» (номер телефону НОМЕР_2 ) вартістю 25 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , місце вчинення злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 975 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Просить розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.
Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу ОСОБА_4 .

Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_4 , та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з громадськими роботами.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості злочину й буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Айфон-5» білого кольору та зарядний кабель білого кольору, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути їй, як законному володільцю.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1