Справа № 191/5431/16-к
Провадження № 1-кп/191/98/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 24 листопада 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24 січня 2001 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.229-6, ч.2 ст.229-6, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 30 квітня 2003 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст.198 КК України до 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання 11 місяців та призначено покарання у вигляді 1 року 5 місяців позбавлення волі;

- 31 травня 2005 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
20 листопада 2016 року приблизно о 21-50 годин ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_4 , побачив раніше незнайомого чоловіка, яким був потерпілий ОСОБА_6 , який проходив повз нього, прямуючи до свого місця проживання до квартири АДРЕСА_4 . Побачивши, що ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном і він запропонував ОСОБА_4 разом заволодіти майном потрепілого ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів підійшли ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , який в цей час знаходився на сходовій площадці між першим та другим поверхом будинку АДРЕСА_5 , і ОСОБА_3 обома руками заліз до кишень куртки, яка була одягнена на потерпілому, звідки витягнув деякі речі, з якими вибіг з під`їзду будинку, а ОСОБА_4 залишився в під`їзді. Потім ОСОБА_3 знову зайшов до під`їзду будинку, де залишився ОСОБА_4 , та побачив потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на спині на підлозі першого поверху. Діючи з єдиним умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, в той момент, коли ОСОБА_4 з кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 витягнув паспорт на імя ОСОБА_6 , в якому знаходились банківські картки в кількості 3 штук, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 в цей момент з кишені куртки відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Soni Ericson T290і» вартістю 150,00 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку. Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядилися за власним розсудом. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 150,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Також зазначив, що шкоду потерпілому вони повністю відшкодували, майно повернули та сплатили моральну шкоду в розмірі 4500,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Також зазначив, що шкоду потерпілому вони повністю відшкодували, майно повернули та сплатили моральну шкоду в розмірі 4500,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище, претензій до обвинувачених не має, шкода йому повністю відшкодована, просив призначити обвинуваченим покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується наступними доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 23 листопада 2016 року до чергової частини Синельниківського ВП надійшло повідомлення про відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 на той час двома невідомими особами (т.2 а.с.1);

- протоколом прийняття усної заяви від потерпілого ОСОБА_6 щодо факту відкритого викрадення належного йому майна двома невідомими особами (т.2 а.с.7);

- протоколом огляду мобільного телефону марки «Soni Ericson T290і», добровільно виданого працівникам поліції ОСОБА_3 (т.2 а.с.20-22);

- протоколом огляду паспорту, ідентифікаційного коду та посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , добровільно виданого працівникам поліції ОСОБА_4 (т.2 а.с.24-26);

- висновком товарознавчої експертизи від 25 листопада 2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Soni Ericson T290і», 2007 року випуску у робочому стані з урахуванням фізичного зносу станом на 20 листопада 2016 року складає 150,00 грн. (т.2 а.с.61-67).

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачених, потерпілого, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинувачених кваліфіковано вірно за ч.2 ст.186 КК України.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст.186 КК України із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога, у вчиненому розкаюється.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст.186 КК України із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 369 - 371, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вилучені під час досудового розслядування кримінального провадження речові докази по справі мобільний телефон «Soni Ericson T290і», паспорт на ім`я ОСОБА_6 , НОМЕР_1 , картку фізичної особи платника податків НОМЕР_2 , посвідчення №332 ООО «Океан» на ім`я ОСОБА_6 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1