Справа № 761/7716/17
Провадження № 1-кс/761/4816/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представників володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Правовий аспект ЛТД» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ТОВ «Юридична фірма «Правовий аспект ЛТД» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у зв`язку з неповерненням вилученого майна звернувся директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Правовий аспект ЛТД» ОСОБА_6 .

На обґрунтування скарги її ініціатор зазначив, що 27.01.2017 слідчий ОСОБА_5 під час оглядів місця події у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 010 29 вилучив майно підприємства :

-за адресою АДРЕСА_1 два металевих резервуари (ємкості для зберігання скрапленого газу) (серійні номери 50232 та 50235) (модуль для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) типу ММС-5-10) та викачаний з резервуарів газ скраплений у кількості 1720 л;

-за адресою м. Київ, вул. Тепловозна 22, літ А два металевих резервуари (ємкості для зберігання скрапленого газу) (заводські номери 40731 та 40738) (модуль для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) типу ММС-5-10 (5+5)), модуль СЗГ-К-10.0000.00 (заводський номер 6763) дві газорозподільні колонки Астра-2-09 (заводські номери 160307 та 160702) та викачаний з резервуарів газ скраплений у кількості 14 500 л;

-за адресою м. Київ, просп. Визволителів, 19 А модуль СЗГ-К-10.1.0000.00 (ємкість для зберігання скрапленого газу) (заводський номер 16059) та викачаний з резервуарів газ скраплений у кількості 5 200 л.

У подальшому 14.02.2017 під час огляду місця події за адресою - м. Київ, вул. Тепловозна, літ А слідчим ОСОБА_5 знову вилучені два металевих резервуари (ємкості для зберігання скрапленого газу) (заводські номери 59280 та 59282) (модуль для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) типу ММС-5-10), газорозподільна колонка Астра-2-29 та викачаний з резервуарів газ скраплений у кількості 5 301 л;

Оскільки, на думку заявника, вилучення відбулося без законних підстав, вищезазначене майно є тимчасово вилученим, а крім того, для його подальшого утримання необхідне накладення арешту на нього, у протилежному випадку воно підлягає поверненню його володільцю.

Враховуючи, що арешт на вказані предмети та речі не накладався, заявник просив слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_5 незаконної та зобов`язати останнього повернути ТОВ «Юридична фірма «Правовий аспект ЛТД» вилучене під час здійснення досудового розслідування майно.

У судовому засіданні представники ТОВ «Юридична фірма «Правовий аспект ЛТД» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наполягали на задоволенні скарги з підстав, які в ній наведені. Наголошуючи також на тривалій та безпідставній бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні обладнання для заправки автомобілів газом його законному володільцю.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги. Між тим підтвердив, що вилучення вищезазначеного майна відбулося саме під час проведення ним огляду з залученням спеціалістів. Арешт на згадане обладнання та газову речовину не накладений, однак до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва 30.01.2017 ним спрямовані клопотання про накладення арешту на майно, вилучене за адресами АДРЕСА_2 , літ А. м. Київ, просп. Григоренка, 40-б; м. Київ, просп. Визволителів, 19 А .

На теперішній час у вказаному кримінальному провадженні призначена пожежно-технічна експертиза, вилучене визнане речовими доказами. Наведене, на переконання слідчого, дає підстави на подальшого перебування майна ТОВ «Юридична фірма «Правовий аспект ЛТД» під повним контролем органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий зазначив, що органом, яким здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, є слідче управління ГУ НП у м. Києві, один з підрозділів якого розташований по вул. Антоновича, 114 у Голосіївському районі м. Києва, на теперішній час розслідування здійснюється у приміщенні слідчого управління ГУ НП у м. Києві, що знаходиться по вул. Володимирській.

Саме тому слідчий на початку досудового розслідування звертався з клопотаннями до Голосіївського районного суду м. Києва, а вже потім до Шевченківського районного суду м. Києва.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представників володільця майна, аргументи слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

У контексті скарги, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей та предметів.

Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК), недоторканність права власності (ст. 16).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки має запобігти зловживанню стороною обвинувачення такими повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Як встановлено під час розгляду скарги, слідчим слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 010 29 за ч. 1 ст. 272 КК України.

У зв`язку з цим вказаним слідчим 27.01.2017 та 14.02.2017 під час огляду ділянок місцевості вилучене вищезазначене майно.

Частиною 5 статті 237 КПК дозволено під час огляду вилучати певні речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучене, у разі невіднесення його до предметів, які вилучені з обігу, у силу ч. 7 ст. 237, ч. 2 ст. 168 КПК набуває статусу тимчасово вилученого майна.

Враховуючи, що предмети, які 21.01.2017 та 14.02.2017 перейшли під контроль слідчого, не є такими, що вилучені з обігу, є тимчасово вилученим майном.

Отже, можливість їх подальшого утримання слідчим напряму пов`язана з вчиненням ним або прокурором дій, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК, яка зобов`язує вказаних осіб не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна подати клопотання про накладення на нього арешту.

Слідчим суддею враховується, що слідчим ОСОБА_5 підготовлені клопотання про арешт вилученого 27.01.2017 майна. Вказані клопотання датовані 30.01.2017, що був наступним робочим днем після вилучення.

У той же час, зазначена на клопотанні дата не є днем подання клопотання, оскільки таким днем є або ж безпосереднє отримання вказаного документа відповідним судом, або ж його здача поштовій організації.

Оскільки слідчим документів, які б підтверджували своєчасність його звернення до суду, не надано, слідчий суддя вважає недоведеним дотримання органом досудового розслідування строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження має подаватись до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Враховуючи, що досудове розслідування здійснюється слідчим слідчого управління ГУ НП у м. Києві, місцем розташування останнього є вул. Володимирська, 15, у м. Києві, що є територією Шевченківського району м. Києва, на вказане місце поширюється юрисдикція Шевченківського районного суду м. Києва.

Отже, розгляд клопотань слідчих слідчого управління ГУ НП у м. Києві віднесений до повноважень слідчих суддів саме Шевченківського районного суду м. Києва.

Розташування окремих підрозділів зазначеного органу, робочого місця слідчого у приміщеннях, адреса яких не збігається з вищеназваною, не впливає на територіальну юрисдикцію та не призводить до зімни підсудності.

Крім того, слідчий суддя відмічає, що частиною 1 статті 218 КПК встановлено, що досудове розслідування має здійснюватися за територіальною ознакою, тобто слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальний процесуальний закон з місцем проведення досудового розслідування пов`язує суттєві наслідки.

Так, відповідно до ч. 2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування; згідно з ст. 32 КПК за наявності певних обставин за місцем закінчення досудового розслідування, тобто за місцем розташування органу досудового розслідування, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження.

Отже, місцем досудового розслідування є цілком конкретна адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція місцевого суду.

Наведені вище обставини виключають можливість одночасного встановлення декількох місць розслідування, вільний вибір слідчим або прокурором місцевого суду, до якого ними подаються клопотання, є свідомим порушенням процесуального закону.

Виходячи з вказаного, слідчий суддя залишає поза увагою факт звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно до Голосіївського районного суду м. Києва.

У силу ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК.

Отже, попри засади верховенства права та законності, вимоги закону щодо процедури обмеження права власності, перебування вилученого майна вказаного суб`єкту господарювання під контролем слідчого триває з 27.01.2017 та 14.02.2017 відповідно по теперішній час, тобто понад визначений процесуальними вимогами строк, що є порушенням закону.

Подальше утримання вилученого органом досудового розслідування продовжує суттєво обмежувати право власності ТОВ «Юридична фірма» Правовий аспект ЛТД», що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б відновило право власності вказаного суб`єкта у його первісному обсязі.

У той же час, ч. 2 ст. 307 КПК визначені рішення, які слідчий суддя має право прийняти за наслідками розгляду скарг. Вказаний перелік є вичерпним та не містить положень, які дозволяли слідчому судді визнавати бездіяльність слідчого незаконною.

Тому слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги у цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2, 7, 8, 9, 16, 235, 303, 307, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу директора ТОВ «Правовий аспект ЛТД» ОСОБА_6 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 010 29 повернути ТОВ «Правовий аспект ЛТД» майно,

¦вилучене 21.01.2017 за адресами:

-м. Київ, просп. Григоренка, 40-б два металевих резервуари (ємкості для зберігання скрапленого газу) (серійні номери 50232 та 50235) (модуль для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) типу ММС-5-10) та викачаний з резервуарів газ скраплений в кількості 1720 л;

-м. Київ, вул. Тепловозна 22, літ А два металевих резервуари (ємкості для зберігання скрапленого газу) (заводські номери 40731 та 40738) (модуль для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) типу ММС-5-10 (5+5)), модуль СЗГ-К-10.0000.00 (заводський номер 6763), дві газорозподільні колонки Астра-2-09 (заводські номери 160307 та 160702) та викачаний з резервуарів газ скраплений в кількості 14 500 л;

-м. Київ, просп. Визволителів, 19 А модуль СЗГ-К-10.1.0000.00 (ємкість для зберігання скрапленого газу) (заводський номер 16059) та викачаний з резервуарів газ скраплений в кількості 5 200 л;

¦вилучене 14.02.2017 за адресою:

-м. Київ, вул. Тепловозна 22, літ А - два металевих резервуари (ємкості для зберігання скрапленого газу) (заводські номери 59280 та 59282) (модуль для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) типу ММС-5-10), газорозподільну колонку Астра-2-09 та викачаний з резервуарів газ скраплений в кількості 5 301 л.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1