Справи № 712/9750/17
Провадження 1-кс/712/4411/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу

м. Черкаси 02 серпня 2017 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000090 від 20.06.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючий, не одружений, дітей на утриманні не має, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій та депутатом не являється, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.08.2017 року слідчий Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 . Клопотання погоджено прокурором.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені судовим слідством дату, час, за невстановлених обставин, у невстановленої досудовим слідством особи придбав психотропну речовину, яку в подальшому зберігав в холодильнику на станції технічного огляду транспортних засобів, що за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 67, де останній підробляв на неофіційних правах та фасував в фольгові згортки для подальшого збуту. Так, 21.07.2017 року ОСОБА_6 перебуваючи в приміщення СТО транспортних засобів, а саме за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 67, в телефонному режимі домовився про збут психотропної речовини з ОСОБА_7 після чого, близько 10 год. 15 хв., за вищевказаною адресою зустрівся з ОСОБА_7 , якому працівниками поліції доручено провести оперативну закупівлю психотропної речовини у ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, з метою вчинення умисного злочину, пов`язаних з збутом психотропної речовини, а саме продав за грошові кошти в сумі 200 грн. порошкоподібну речовину білого кольору, що згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/1765 від 25.07.2017 року містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено- амфетамін, загальна маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0,229 грама.

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання та збут психотропної речовини.

Він же повторно, у невстановлені судовим слідством дату, час, за невстановлених обставин, у невстановленої досудовим слідством особи придбав психотропну речовину, яку в подальшому зберігав в холодильнику на станції технічного огляду транспортних засобів, що за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 67, де останній підробляв на неофіційних правах та фасував в фольгові згортки для подальшого збуту. Так, 31.07.2017 року ОСОБА_6 перебуваючи в приміщення СТО транспортних засобів, а саме за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 67, в телефонному режимі домовився про збут психотропної речовини з ОСОБА_7 після чого, близько 15 год. 38 хв., за вищевказаною адресою зустрівся з ОСОБА_7 , якому працівниками поліції доручено провести оперативну закупівлю психотропної речовини у ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, з метою вчинення умисного злочину, пов`язаних з збутом психотропної речовини, а саме продав за грошові кошти в сумі 200 грн. порошкоподібну речовину, що згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/1821 від 01.08.2017 року містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0,1608 грама.

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання та збут психотропної речовини.

Так 31.07.2017 року в ході санкціонованого обшуку СТО транспортних засобів, що за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 67 під час особистого огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в правому кармані шортів виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 грн.: 100 грн. КД 0831705, 50 грн. ТГ 0275054 та 50 грн. 0299897, на яких після обробки спеціальною хімічною речовиною, проявився напис «збут». Також в ході санкціонованого обшуку в холодильнику на СТО транспортних засобів, що за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 67, вилучено металеву коробку з-під цигарок, в якій знаходився фольговий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору.

31.07.2017 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та незаконному придбанні, зберіганні та збуті психотропної речовини, вчинено повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування суду; незаконного впливу на свідків, експертів у цьому ж кримінальному правопорушенні; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили обрати заможний захід в вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 , вину не визнав у вчиненому злочинові, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Адвокат підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження приходить до наступного.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 77 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, тобто вчинив тяжкий злочин, санкція згідно якого передбачає позбавлення волі строком до десяти років.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до ОСОБА_6 , необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

В даному випадку слідчим з прокурором не доведено та не надано доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, тому за таких суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-178, 181,184, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 30 вересня 2017 року, включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 02 серпня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_6 , слідчому, та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_8
Копію цієї ухвали мені вручено « » березня 2017 року о « » год. « » хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.
Підозрюваний: ОСОБА_6
Захисник: ОСОБА_4