Єдиний унікальний номер 234/3134/17
Номер провадження 11-кп/775/562/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краматорську Донецької області, та проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р., обвинуваченого ОСОБА_5 ( далі-обвинуваченого) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 08.11.2016р. о 05:15 год., разом з раніше йому відомим ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до торгового ларька, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , та побачили, що вхідні двері ларьку відкриті. В цей час ОСОБА_9 запропонував обвинуваченому вступити в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна з цього ларьку, на що останній дав добровільну згоду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей день, о 05:15 год., обвинувачений за попередньою змовою в групі із ОСОБА_9 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, через відчинені двері, проникли в приміщення вказаного вище торгового ларьку, яке є іншим приміщенням ОСОБА_10 . Перебуваючи в середині вищезазначеного торгового ларьку, ОСОБА_9 та обвинувачений, впевнившись, що продавець ларьку ОСОБА_11 спить, та їх дії залишаються непоміченими, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, викрали грошові кошти та горілчані напої, що належать ОСОБА_10 , після цього ОСОБА_9 та обвинувачений з викраденим з місця скоєння злочину зникли, заподіявши ОСОБА_10 , матеріальний збиток на загальну суму 4984,50 грн., а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу з доповненнями до неї , в якій він:

-вказує, що суд не врахував провокацію вчинення ним злочину, оскільки він побачив відкриті двері торгівельного ларьку та продавця, який спить, шо й підштовхнуло його на вчинення злочину;

-зазначає, що в нього було скрутне матеріальне становище та особисті обставини, він добровільно відшкодував заподіяні ним збитки, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину;

-вказує, що суд не взяв до уваги той факт, що він страждає шизофренією та стоїть на обліку в міській психіатричній лікарні;

-зазначає, що суд не врахував той факт, що у разі визнання ним своєї винуватості, строк його покарання не повинен перевищувати двох третин від максимального строку покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому злочину;

-прохає змінити вирок суду, як надто суворий та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений, наводить такі ж доводи, що й в апеляційній скарзі та додатково:

-вказує, що у зв`язку з необ`єктивністю суду, відносно нього був ухвалений надто суворий та несправедливий вирок;

-зазначає, що було порушено його право на захист, участь його захисника ОСОБА_12 тільки погіршила його становище, позиція якого йшла в розріз із діючим КПК України;

-вказує, що суд не врахував, що він є круглим сиротою та поверхово дослідив дані про його особу, а також у вироку невірно зазначена дата його народження;

-прохає, скасувати вирок суду та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання, яке не перевищувало б трьох років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та прохав залишити вирок без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволення апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Як видно з апеляційної скарги обвинуваченого фактичні обставини справи та кваліфікація його дій за ст. 185 ч.3 КК України не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р. тільки в межах апеляційних вимог.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому то, на думку колегії суддів, воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому у межах встановлених у санкції ст. 185 ч.3 Особливої частини Кримінального Кодексу України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

При цьому суд першої інстанції на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, визначив ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до тяжких злочинів у сфері злочинів проти власності, при цьому врахував індивідуальний її ступінь та дав її оцінку у вироку.

Також при призначенні покарання суд врахував особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, останній раз 26.06.2015р. Краматорським міським судом за ст.260 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк на п`ять років з іспитовим строком на три роки, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює, перебуває на обліку в КЛПУ «Міська психіатрична лікарня» з діагнозом «дисоціальний розлад особистості», в інших диспансерах міста на обліку не перебуває, а також обставини, що пом`якшують його покарання повне визнання своєї винуватості, щире каяття та обставину, що обтяжує його покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не врахував як обставину, що пом`якшує його покарання визнання ним винуватості у вчиненні злочину та його щире розкаяння, є необґрунтовані, оскільки суд врахував, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, яке включає в себе визнання особою винуватості у вчиненні злочину.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, про те, що суд не врахував як обставину, що пом`якшує його покарання активне сприяння розкриттю злочину, то вони також, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ухилявся від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим було надано дозвіл на його затримання з метою приводу та оголошено його розшук.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він добровільно відшкодував заподіяні ним збитки є необґрунтованими, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо добровільного відшкодування обвинуваченим заподіяних ним збитків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не взяв до уваги той факт, що він страждає на психічне захворювання та стоїть на обліку в міській психіатричній лікарні, є неспроможними, оскільки цей факт був врахований судом при призначенні йому покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, про те, що суд не врахував той факт, що у разі визнання ним своєї винуватості, строк його покарання не повинен перевищувати дох третин від максимального строку покарання передбаченого санкцією інкримінованого йому злочину, то вони, на думку колегії суддів не є слушними, оскільки відповідно до вимог ст. 69-1 КК України призначення обвинуваченому покарання за правилами цієї статті, можливе тільки за відсутності обставин, що обтяжують його покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що було порушено його право на захист, участь його захисника ОСОБА_12 тільки погіршила його становище, позиція якого йшла в розріз із діючим КПК України, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження 30.11.2016р. регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій області обвинуваченому для захисту його інтересів в кримінальному провадженні призначений адвокат ОСОБА_12 , який під час судового розгляду здійснював його захист при цьому жодних скарг на дії захисника від обвинуваченого не надходило.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не врахував, провокацію вчинення ним злочину, оскільки він побачив відкриті двері торгівельного ларьку та продавця, який спить, що й підштовхнуло його на вчинення злочину, що він є круглим сиротою, що в нього було скрутне матеріальне становище, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці обставини ніяким чином не є обставинами, які б виправдовували дії обвинуваченого, або пом`якшували його покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що йому необхідно призначити покарання, яке не перевищувало б трьох років позбавлення волі, то вони також, на думку колегії суддів, є неспроможними, оскільки як видно з вироку обвинуваченому призначено покарання на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного обвинуваченому за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 26.06.2015р. за ст. 260 ч.2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки. Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, тому призначення обвинуваченому остаточного покарання меншого ніж п`ять років позбавлення волі, було б порушенням зазначених вище вимог закону.

Враховуючи наведене вище, спосіб та характер вчинення обвинуваченим злочину, кількість та вартість викраденого майна, розмір матеріальної шкоди, негативну характеристику обвинуваченого за місцем мешкання, вчинення злочину в період іспитового строку, колегія суддів вважає, що суд законно та обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні йому покарання, пов`язаного з позбавленням волі та, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та підстав для пом`якшення покарання та застосування положень ст.ст. 69 КК України не вбачається.

Таким чином вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого, є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим в частині призначення йому покарання.

Проте, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині того, що судом невірно зазначено у вироку дату його народження, а тому вирок суду підлягає зміні із зазначенням дати народження обвинуваченого замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України колегія суддів зараховує обвинуваченому, до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16.02.2017р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, тобто 125 днів х 2 = 250 днів, та до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 18.07.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за один день позбавлення волі, а саме 28 (двадцять вісім ) днів, а всього 250 +28 = 278 ( двісті сімдесят вісім) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р., яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3,71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3,71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років змінити.

У вступній частині вироку Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р. дату народження обвинуваченого ОСОБА_5 змінити замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

В іншій частині вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29.03.2017р. залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16.02.2017р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, а саме 250 (двісті п`ятдесят ) днів та до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 18.07.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за один день позбавлення волі, а саме 28 (двадцять вісім ) днів, а всього 278 ( двісті сімдесят вісім ) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: