Номер провадження: 11-сс/785/355/17
Номер справи місцевого суду: 523/3349/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання від вартою підозрюваному ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0002668,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06 березня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою до 5-ти місяців ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 5 місяців.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя вибірково взяв до уваги деякі обставини, передбачені ст.178 КПК України, однак не взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, наявність повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відсутність хвороб та скарг на здоров`я, не працевлаштованість, що додатково свідчить про неможливість мати утриманців та бути опорою сім`ї. Також зазначає, що вказівка слідчого судді щодо призначення балістичної експертизи є порушенням ст.22 КПК України, втручанням в досудове слідство, процесуальну незалежність слідчих, які вправі самостійно вирішувати яким чином їм проводити досудове слідство та збирати докази.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя в цілому виконав вимоги ст.199 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні цього клопотання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 11 листопада 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом затримання ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи та речей для впізнання, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий обґрунтував своє клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 5 місяців тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на теперішній час не зменшились, а досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі завершити неможливо, оскільки необхідно призначити балістичну експертизу, отримати її висновки, провести ряд інших слідчих дій.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими висновки слідчого судді про неналежне проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, оскільки за 4 місяці, які підозрюваний утримувався під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПтСУ №21 не було проведено жодної слідчої дії, яка б згодом лягла в основу обвинувачення ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В свою чергу, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику того, що ОСОБА_8 може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі і особливо тяжкого злочину проти власності, який був вчинений групою осіб із застосуванням фізичного насилля до потерпілої за вчинення якого йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Апеляційний суд вважає мінімальним ризик того, що ОСОБА_8 в подальшому може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги прокурора підозрюваний десять днів знаходиться під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і за цей час належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, за першою вимогою являвся до слідчого та суду, безпідставно не залишав місце свого проживання.

Крім того, апеляційний суд враховує особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце мешкання на території м.Одеси, де проживає разом зі своєю дружиною та малолітньою дитиною, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

На думку апеляційного суду викладенні обставини свідчать про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є цілком достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, на які прокурор посилається у своєму клопотанні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою до 5-ти місяців підозрюваному ОСОБА_8 та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4