Справа №480/398/17 18.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/538/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 86 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва,
- відмовлено у задоволенні його заяви про звільнення від покарання у зв`язку із амністією.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2017 року скасувати, постанову нову ухвалу, якою звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з застосуванням амністії від 19 квітня 2014 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання у зв`язку із амністією відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Апелянт вважає ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2017 року незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд при розгляді заяви засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» не взяв до уваги, що, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо застосування амністії в Україні», були внесені зміни і до ст. 4 даного закону, виключено пункти «а», «г», «є», в яких вміщувалося застереження щодо неможливості застосування амністії до осіб, яких засуджено за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Вказує, що в засудженого ОСОБА_7 є мати, якій в 2014 році виповнилося 71 рік.

Стверджує, що суд не взяв до уваги положення ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», яка, на переконання апелянта, поширюється на всіх засуджених, незалежно від тяжкості вчиненого злочину.

Також вказує, що засуджений ОСОБА_7 на день прийняття Закону відбув 2 роки 6 місяців 9 днів, а для застосування Закону потрібно відбути термін покарання 2 роки 2 місяці 15 днів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
Суд першої інстанції встановив, що засуджений ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання, у тому числі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції послався на ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», а саме, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб яких засуджено, у тому числі, за розбій (стаття 187 КК України 2001 рік; стаття 86, 86-1 і 142 КК України 1960 рік).
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення засудженого, його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України від 1 жовтня 1996 року № 392/96-ВР
«Про застосування амністії в Україні», амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
Стаття 4 вказаного закону визначає осіб, на яких амністія не може бути застосована.
Окрім того, згідно ч. 3 ст. 4 Закону України від 1 жовтня 1996 року № 392/96-ВР
«Про застосування амністії в Україні», Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.
Так, відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України від 8 квітня 2014 року № 1185-VII «Про амністію у 2014 році», в редакції Закону України від 6 травня 2014 року № 1246-VII, амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за розбій (стаття 187 КК України 2001 р.; статті 86, 86-1 і 142 КК України 1960 р.).

ОСОБА_7 вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 травня 2013 року визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України, тобто він засуджений і за розбій, та призначено покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
За такого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 році».
З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апелянта щодо наявності у засудженого матері, якій виповнилося 71 рік, відбуття засудженим певного терміну покарання, як підстави для застосування амністії, є безпідставними в силу прямої заборони визначеної п. «є» ст. 8 Закону України від 8 квітня 2014 року № 1185-VII «Про амністію у 2014 році», в редакції Закону України від 6 травня 2014 року № 1246-VII.

З цих же підстав є також необгрунтованими твердження захисника в апеляційній скарзі і щодо скорочення засудженому ОСОБА_7 наполовину невідбуту частину покарання відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Підстав для скасування ухвали суду, про що просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Щодо касаційного оскарження даної ухвали суду апеляційної інстанції, то, враховуючи висновок Верховного Суду України, викладений у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року 5-331кс15, вона підлягає оскарження в касаційному порядку.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419, 424, 425, 426, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримаються під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: