АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2729/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
представника ТОВ «Черновіц Плаза» ОСОБА_7 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Черновіц Плаза» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме на приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Героїв Майдану), буд. 56, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ «Черновіц Плаза» (, номер запису про право власності 13490447.
Ухвалу суду мотивована тим, що з урахуванням змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, правової підстави для арешту майна, зокрема того, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з урахуванням існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі, представник ТОВ «Черновіц Плаза» - адвокат ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_9 про арешт майна, внесеного в рамках кримінального провадження № 0000204 - відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, з огляду на те, що вказане кримінальне провадження триває з 2015 року, однак жодній особі до цього дня не повідомлено про підозру, в тому числі ні посадовим особам, а ні засновникам ТОВ «Черновіц Плаза» та вказані особи не несуть жодної відповідальності за дії арбітражного керуючого ТОВ «БТ «Рязань» та ОСОБА_10 , а до належного ТОВ «Черновіц Плаза» майна, на яке накладено арешт, не може бути застосовано такий вид покарання, як конфіскація майна, в результаті чого, слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 132 КПК України, застосував такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, без обґрунтованої на те потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у права та законні інтереси ТОВ «Черновіц Плаза».
Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала суду була постановлена без виклику представника ТОВ «Черновіц Плаза», який її оскаржує, а про наявність вказаної ухвали йому стало відомо лише 26.04.2017 р.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора та представника цивільного позивача, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 03.03.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000204 від 12.10.2015 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 212 КК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в період 2015 року гр. ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_1 ) за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Будинок Торгівлі «Рязань» (код за ЄДРПОУ 2023146) та іншими невстановленими особами, шляхом проведення фінансових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів у сумі 19640000 гривень з рахунку гр. ОСОБА_12 , відкритого у ПАТ «Діамантбанк», на банківський рахунок ТОВ «Будинок Торгівлі «Рязань» (код за ЄДРПОУ 2023146), відкритий в філії ПАТ «Укрексімбанк», та подальшою спробою їх перерахування на невстановлений рахунок, вчинили дії спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Також, органом досудового розслідування було встановлено, що службові особи ТОВ «Рязань-Інвест» (, адреса: м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану,56), шляхом незаконного формування податкового кредиту, в березні 2014 року, в результаті проведення взаємовідносин з ТОВ «Агросота» () умисно ухилились від сплати податку на додану вартість в сумі 49833 грн. та в період з 01.02.2014 р. по 31.05.2015 року в результаті проведених взаємовідносин (будівельно-монтажних робіт) з ПП ІТФ «Інтермбуковина» () умисно ухилились від сплати податку на додану вартість в сумі 874518 грн., а всього податків на загальну суму 919525 грн.
Крім того, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000204 встановлено, що ОСОБА_13 будучи службовою особою ТОВ «БТ «Рязань» (код ЄДРПОУ 2023146) в період 2014-2015 років, в порушення вимог ч. 2 п. 9 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.03.2012, якою передбачено, що значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітетів кредиторів, не маючи повноважень та необхідності на залучення додаткових коштів, діючи у власних інтересах та інтересах третіх осіб уклав Угоду №1 від 23.12.2014 р. до Договору позики від 22.12,2014 р., відповідно до якої, зокрема, збільшено предмет позики до суми 20180000 грн. від кредитора ОСОБА_12 . В подальшому, 11.09.2015 р. з рахунку ТОВ «БТ «Рязань» кошти у розмірі 19642186,57 грн. перераховані на рахунок AT «Укрексімбанк» з призначенням платежу «погашення вимог кредитора першої черги по справі господарського суду», 15.09.2015 р. вказані кошти AT «Укрексімбанк» повернуті на транзитний рахунок ТОВ «БТ «Рязань» (№ НОМЕР_2 відкритий в AT «Укрексімбанк») з призначенням платежу «повернення коштів, що підлягають фін. моніторингу згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом»- зг. служб. зап. №203-00/329 від 15.09.15». Незважаючи на те, що кошти у розмірі 19642186,57 грн., призначені для погашення вимог AT «Укрексімбанк» та фактично належали банку, ОСОБА_13 будучи службовою особою ТОВ «БТ «Рязань», подав до AT «Укрексімбанк» платіжне доручення №26 від 23.10.2015 на загальну суму 19642186,57 грн. про повернення коштів ОСОБА_14 з призначенням платежу «повернення позики згідно угоди №2 від 12.10.2015 р., до договору позики від 22.12.2014 р., та угоди №1 від 23.12.2014», чим вчинив замах на заволодіння майном AT «Укрексімбанк», однак не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що дані кошти були арештовані відповідно до ухвали суду №761/31048/15-к від 23.10.2015. В результаті вищезазначених дій кредит ТОВ «БТ «Рязань» в сумі 19642186,57 не був фактично погашений, а заставне майно, а саме нежитлові будівлі загальною площею 5066,30 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Герої Майдану), буд. 56, вартістю 42 445 000 грн. виведене з іпотеки та продані іншому підприємству, а саме ТОВ «Черновіц Плаза», яке пов`язане із ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «БТ «Рязань», чим AT «Укрексімбанк» спричинені збитки в особливо великому розмірі.
16.09.2016 р. постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_9 приміщення, які розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Герої Майдану), буд. 56 були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000204.
10.02.2017 р. слідчий слідчої групи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Герої Майдану), буд. 56, які зареєстровані на праві власності за ТОВ «Черновіц Плаза», посилаючись на те, що вказане майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та попередження їх відчуження у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане у клопотанні майно.
03.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно, а саме на приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Героїв Майдану), буд. 56, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ «Черновіц Плаза» (), номер запису про право власності 13490447.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Героїв Майдану), буд. 56, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ «Черновіц Плаза», з тих підстав, що вони є речовими доказами в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Черновіц Плаза» з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, а саме на приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Героїв Майдану), буд. 56, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ «Черновіц Плаза» можуть бути передані або відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, з огляду на те, що вказане кримінальне провадження триває з 2015 року, однак жодній особі до цього дня не повідомлено про підозру, в тому числі ні посадовим особам, а ні засновникам ТОВ «Черновіц Плаза» та вказані особи не несуть жодної відповідальності за дії арбітражного керуючого ТОВ «БТ «Рязань» та ОСОБА_10 , а до належного ТОВ «Черновіц Плаза» майна, на яке накладено арешт, не може бути застосовано такий вид покарання, як конфіскація майна, в результаті чого, слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 132 КПК України, застосував такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, без обґрунтованої на те потреби, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ТОВ «Черновіц Плаза», апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Черновіц Плаза» - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2017 року.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме на приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська (Героїв Майдану), буд. 56, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ «Черновіц Плаза» (, номер запису про право власності 13490447 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Черновіц Плаза» - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

______________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4