справа № 691/782/15-к
провадження № 1-кп/691/14/17
УХВАЛА

25 січня 2017 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

25.01.2017 року, у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_4 , який є цивільним позивачем у справі, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_7 . Обґрунтовуючи свої вимоги, потерпілий посилається на те, що при проведенні досудового слідства по вказаному кримінальному провадженню, ним, як потерпілим від злочину, був поданий цивільний позов, згідно якого він просить стягнути на його користь з ОСОБА_7 понесену матеріальну шкоду у сумі 93918,33 гривень та 50000 гривень у відшкодування моральної шкоди. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 до цього часу не вжито і не вживається ніяких заходів, спрямованих на відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та збитків, які він поніс при проведенні лікування після ДТП. Він свідомо ухиляється від будь - яких розмов та добровільного відшкодування шкоди, сподіваючись на акт амністії та ухилення від відшкодування шкоди. Тому він має реальні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 не бажає відшкодовувати заподіяні злочином йому матеріальні збитки і звертається до суду з клопотанням про арешт його майна для забезпечення його вимог по цивільному позову. На даний час йому відомо, що у власності обвинуваченого ОСОБА_7 знаходиться квартира АДРЕСА_1 , а також транспортний засіб мікроавтобус «Хюндай», державний номерній знак НОМЕР_1 , який був учасником ДТП і знаходиться на штрафному майданчику Городищенського відділу поліції ГУНПУ в Черкаській області, а можливо і інше рухоме та нерухоме майно. В зв`язку з викладеним, просив Зробити відповідні запити в реєстраційні установи стосовно того, яке рухоме та нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, значиться за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накласти арешт в даному кримінальному провадженні на рухоме та нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_7 , який, в силу закону, несе цивільну відповідальність за вчинений стосовно нього злочин, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , а також транспортний засіб - мікроавтобус «Хюндай», державний номерній знак НОМЕР_1 , який був учасником ДТП і знаходиться на штрафному майданчику Городищенського відділу поліції ГУНПУ в Черкаській області, а можливо і на інше належне йому майно, для забезпечення його цивільного позову.

Прокурор та представник цивільного позивача підтримали клопотання ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та зазначили, що квартира АДРЕСА_1 , а також транспортний засіб - мікроавтобус «Хюндай», державний номерній знак НОМЕР_1 , обвинуваченому не належать.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно Науково-практичного коментаря до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд повертає клопотання прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, якщо клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК, а саме: не зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Цивільний позивач ОСОБА_4 просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також транспортний засіб - мікроавтобус «Хюндай», державний номерній знак НОМЕР_1 , та звернутись з відповідними запитами у реєстраційні установи з метою відшукання належного обвинуваченому ОСОБА_7 рухомого та нерухомого майна.

Виходячи з приписів вищезазначених статей КПК України, на суд не покладаються обов`язки щодо відшукання майна, належного обвинуваченому. Окрім того, цивільний позивач не надав правовстановлюючих документів на вище зазначену квартиру, а мікроавтобус «Хюндай», згідно технічного паспорту НОМЕР_2 , згідно матеріалів справи (а.с.203 т.1), належить ОСОБА_8 , а не обвинуваченому.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин суд не може вирішити дане клопотання та, відповідно до приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, вважає за необхідне повернути його цивільному позивачу для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_7 повернути для усунення недоліків.

Встановити цивільному позивачу ОСОБА_4 строк для усунення недоліків сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1