АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/3225/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст..ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №5.

Слідчий суддя, обґрунтовуючи таке рішення, послався в ухвалі на те, що викладені у скарзі ОСОБА_5 питання не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які відповідно до ст.. 303 КПК України підлягають оскарженню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року, ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №5 здійснити процесуальні дії, які не були здійснені у належний строк відповідно ст. 220 КПК України, а саме визначити територіальну підслідність кримінальних злочинів, вчинених адвокатом ОСОБА_6 , відносно якого відкрито кримінальне провадження №0000140 від 05.08.2016 року, за місцем вчинення кримінальних злочинів адвокатом у Дніпровському районі м. Києва, яке знаходиться під юрисдикцією Київської місцевої прокуратури №4.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначає, що на початку 2014 року між ним в якості споживача, з одного боку, та Рапала ВМС Корпорейшн (Фінляндія), далі компанія Рапала, та її дочірнім підприємством в Україні, ВМС Вотер Куїн Україна, з другого боку, виник конфлікт у сфері захисту прав споживачів. З метою забезпечення корисливих інтересів компанії Рапала та її дочірнього підприємства адвокат компанії ОСОБА_6 навмисно перевів конфлікт із сфери цивільно- правових відносин у сферу кримінальних правовідносин. Як наслідок, на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва за №11-сс/796/2355/2016 від 26.07.2016 проти адвоката ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження № 0000140 від 05.08.2016. Провадження було відкрито Київською місцевою прокуратурою № 4 за місцем вчинення кримінальних злочинів адвокатом ОСОБА_6 у Дніпровському районі м. Києва та розпочате досудове розслідування. Надалі дане кримінальне провадження було спрямовано до Прокуратури м. Києва, проте, з Прокуратури м. Києва кримінальне провадженя було спрямовано для досудового розслідування до Оболонського управління ГУ НП України у м. Києві. Така дія, на думку апелянта, грубо суперечить вимогам ч. 1 ст. 218 КПК України, відповідно до якої територіальна підслідність визначається, не за місцем проживання адвоката ОСОБА_6 в Оболонському районі м. Києва, а за місцем вчинення адвокатом кримінальних злочинів у Дніпровському районі м. Києва, яке знаходиться під юрисдикцією Київської місцевої прокуратури № 4.
Апелянт зазначає, що його неодноразові клопотання до керівника Оболонської місцевої прокуратури № 5 відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», а також до Прокуратури м. Києва та навіть до Генеральної прокуратури щодо визначення територіальної підслідності у повній відповідності до ч. 1 ст. 218 КПК України були марними. Замість вирішення питання щодо визначення підслідності усі клопотання скеровувалися до Київської місцевої прокуратури № 5, де вони не розглядалися у визначений термін відповідно до ст. 220 КПК України, не вирішувалися по суті і завершувалися надходженням однотипних та нікчемних з правової точки зору відповідей.
Крім цього ОСОБА_5 стверджує, що у скарзі до слідчого судді на бездіяльність прокурора ним спеціально наголошувалося на тому, що відповідно до ст. 303 КПК України бездіяльність прокурора щодо вирішення питань про визначення підслідності безпосередньо не входить до переліку рішень, дій або бездіяльності прокурора, які є предметом оскарження, проте, відповідно ст. 303, ч. 1, п. 1 КПК України може бути оскаржена бездіяльність прокурора щодо інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Наведеним ознакам відповідає бездіяльність прокурора, яка виникає внаслідок невиконання ним вимог ч. 1 ст. 220 КПК, оскільки жодне із клопотань, поданих до Київської місцевої прокуратури № 5 щодо визначення підслідності, не було розглянуто у 3-денний термін.
За доводами апелянта слідчий суддя порушив норми кримінального процесуального закону та ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, у законодавстві України існують ефективні способи юридичного захисту, які визначаються статтями Глави 19 (початок досудового розслідування) КПК України та статтями Глави 26 (повноваження слідчого судді) КПК України, але слідчий суддя своєю дією відмовив йому у праві використовувати існуючі способи юридичного захисту.
Крім ОСОБА_5 стверджує, що посилання слідчого судді на можливість оскарження бездіяльності прокурора під час підготовчого судового провадження відповідно до ст. 314, 315 та 316 КПК України є непослідовним з правової точки зору, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання може бути здійснене після отримання обвинувального акта щодо адвоката ОСОБА_6 , проте, цей обвинувальний акт вже буде ухвалений на незаконних підставах, а саме з грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 218 КПК України щодо визначення територіальної підслідності.

ОСОБА_5 та прокурор Київської місцевої прокуратури № 5, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та надіслали суду листи, в яких просили проводити апеляційний розгляд у їх відсутність. Враховуючи викладене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів за скаргою ОСОБА_5 , останнім до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України подано скаргу, в якій він просив зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №5 визначити територіальну підслідність кримінальних злочинів, вчинених адвокатом ОСОБА_7 , проти якого відкрито кримінальне провадження № 00000140 від 05.08.2016 року, за місцем вчинення кримінальних правопорушень у Дніпровському районі м. Києва. А також зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 передати матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 до Київської місцевої прокуратури № 4 за підслідністю відповідно до положень ст. 218 КПК України.
Таким чином, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_5 вказував, що прокуратурою м. Києва було не правильно спрямовано кримінальне провадження № 0000140 для досудового розслідування, а саме було спрямовано до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, а не до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві. Вказане рішення прокурора не підлягає оскарженню до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.
Посилання апелянта на те, що він оскаржував бездіяльність прокурора щодо невиконання інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема, бездіяльність прокурора, яка виникає внаслідок невиконання ним вимог ч. 1 ст. 220 КПК, оскільки жодне із клопотань щодо визначення підслідності не було розглянуто у 3-денний термін спростовуються змістом прохальної частини скарги, поданої слідчому судді, де ОСОБА_5 жодним чином не обмовився про зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 розглянути подані ним клопотання (на відміну від вимог апеляційної скарги).
Більш того, скарга хоч і має назву «скарга на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 5», проте, ні в самому тексті скарги, ні в її прохальній частині не вказано які клопотання та за які дати залишились не виконані прокурором та якої прокуратури ( враховуючи направлення таких клопотань в три різні прокуратури).
А тому колегія суддів вважає, що з врахуванням тексту скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню та відповідно до п. 4 ст. 304 КПК відмовив у відкритті провадження за вказаною скаргою.
Більш чітке формулювання прохальної частини вже в апеляційній скарзі щодо не розгляду прокурором клопотань у визначений КПК строк (проте, знову без дати) не може свідчити про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №5, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4