солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:
16.12.2016 як вбачається із штампу на конверті ОСОБА_2 звернувся із скаргою до суду, яка отримана 19.12.2016 та 22.12.2016 передана слідчому судді для розгляду по суті.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за вимогою про скасування постанови слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Київській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна слід відмовити, а скаргу в частині вимоги про оскарження бездіяльності даного слідчого, яка полягає у неповерненні на думку ОСОБА_2 тимчасово вилученого майна та зобов`язання слідчого таке майно повернути, - повернути особі, яка із скаргою звернулася через пропущення строку звернення до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним.
Серед даного переліку відсутнє оскарження такого рішення слідчого як постанова про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.
Таким чином, статтею 303 КПК України оскарження такого рішення слідчого до слідчого судді не передбачено.

Відповідно до ч.4 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Щодо вимоги, якою ОСОБА_2 просить визнати бездіяльність слідчого, яка на його думку, полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилучення якого відбувалося під час обшуку 06.09.2016, та покладення слідчим суддею на слідчого зобов`язання таке майно повернути, то як зазначено слідчим суддею вище, ОСОБА_2 порушені строки звернення до слідчого судді із такою скаргою.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.

Слідчий суддя акцентує увагу заявника на тому, що імперативними вимогами ч.1 ст.304 КПК України встановлено, що скарги на бездіяльність слідчого, в тому числі щодо неповернення тимчасово вилученого майна, можна подати виключно протягом 10 днів з моменту вчинення такої бездіяльності, але аж ніяк не отримання чергової відповіді чи навпаки не отримання відповіді на чергову заяву до органу про необхідність таке майно повернути.

В свою чергу, Апеляційний суд м. Києва своїм листом вих. №37205 від 07.02.2014 роз`яснив, що обрахування 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора розпочинається після спливу 24 годин з моменту, коли слідчий вчинив таку бездіяльність.
Так, ОСОБА_2 зазначає, що 06.09.2016 було проведено обшук в приміщенні, під час якого він стверджує відбулося вилучення його майна, на яке за його переконанням розповсюджується статус тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_2 звертає увагу слідчого судді на те, що слідчий за таких обставин мав би звернутися відповідно до ч.5ст.171КПК України із клопотанням про арешт такого майна, проте він цього не вчинив.

Таким чином, строк на оскарження такої бездіяльності слід рахувати з моменту її допущення, а не від того часу коли винесена постанова про відмову у поверненні такого майна слідчим або отримання такої постанови ОСОБА_2 .

Як зазначено слідчим суддею вище ОСОБА_2 звернувся із даною скаргою до слідчого судді лише 16.12.2016, тобто за спливом майже 3-х місяців від ймовірної бездіяльності.

Згідно п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачена ч.1 ст.303 КПК України, повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє володільця тимчасово вилученого майна права звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст. ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

Керуючись ч. 2 ст. 304 КПК України,-

У Х В А Л И В:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України в частині вимог про скасування постанови слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Київській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна слід відмовити на підставі ч.4ст.304 КПК України.

Скаргу в частині вимог про оскарження бездіяльності слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Київській області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні на думку ОСОБА_2 тимчасово вилученого майна та зобов`язання даного слідчого таке майно повернути, - повернути особі, яка із скаргою звернулася через пропущення строку звернення до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1