Справа № 405/7950/16-к
1-кп/405/301/16
УХВАЛА
27 грудня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький у кримінальному провадженні № 0007648 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України, у відношенні якого під час досудового розслідування обрано запобіжний захід тримання під вартою
клопотання захисника обвинуваченого про заміну запобіжного заходу
ВСТАНОВИВ:
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовим клопотанням про заміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на необґрунтованість пред`явленого її підзахисному обвинувачення та на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою своєї цивільної дружини разом із її дитиною та матір`ю в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою квартального комітету № 5 від 23.11.2016 року, за місцем проживання характеризується позитивно. Також, ОСОБА_5 є ВІЛ інфікованим, що підтверджується довідкою КЗ «Кіровоградський обласний Центр профілактики та боротьби зі СНІДом» від 25.11.2016 року, а тому потребує медичного обстеження та подальшої постійної підтримуючої терапії і лікарського нагляду. Крім того, всі речові докази по даному кримінальному провадженню зібрані, а тому не має підстав вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів. При цьому, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого з посиланням на те, що з огляду на відсутність сталих соціальних зв`язків, відсутність зареєстрованого місця проживання та перебування у розшуку в ході досудового розслідування ОСОБА_5 може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування). Окрім того, існує ризик впливу обвинуваченого на свідків. Просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі встановлення його винуватості, останньому загрожує покарання на строк від шести до десяти років.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14.11.2016 року строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 12 січня 2017 року включно.
При цьому, відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування домашнього арешту), у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Європейським судом з прав людини у справах "Вемгофф проти Нмеччини", "Летельєр проти Франції", "Смирнова проти Росії" визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним поршень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованим, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Поруч з цим, прокурор зазначаючи наявність ризиків впливу обвинуваченим на свідків, не надав докази їх існування, що визначають можливість їхньому запобіганню лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім того, прокурором не доведено факту повідомлення ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування про наявність внесеного стосовно останнього до ЄРДР кримінального провадження саме до прийняття рішення про розшук ОСОБА_5 , що не може бути визнано судом підставою для наявності ризику переховування обвинуваченого від суду.
Тому, при вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Крім того, суд бере до уваги обставини, які свідчать про існування у обвинуваченого тісних соціальних зв`язків, оскільки у нього є цивільна дружина ОСОБА_6 , разом з якою ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою суду довідкою Квартального комітету № 5 від 23.11.2016 року № 505. Згідно наданої суду характеристики за вказаною адресою ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно. Також, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , який згідно наданої суду довідки КЗ «Кіровоградський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» від 25.11.2016 року є ВІЛ інфікованим.
Зазначені вище обставини свідчать про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. На переконання судду достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого є цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 194, 199, 201, 331, 369 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці.
Після зміни запобіжного заходу заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) не відлучатися з м. Кропивницький без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, 4) прибувати в судові засідання на виклик суду.
Виконання ухвали доручити Кіровоградському відділу поліції ГУ НП України в Кіровоградській області.
ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в момент передання співробітникам Кіровоградського відділу поліції ГУ НП України в Кіровоградській області, якими виконуватиметься дана ухвала.
Дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту обраховувати з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому, що невиконання будь-якого з покладених обов`язків, є підставою для вирішення питання про обрання відносно нього іншого запобіжного заходу.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1