В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2017 Справа №607/7595/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 01 березня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.07.1999 року Любашевським районним судом Волинської області за ч.2 ст.17, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 20.09.2002 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 8 місяців 7 днів;

- 20.05.2005 року Тернопільським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано 1 місяць по вироку Любашівського районного суду Волинської обл. від 07.07.1999 року, звільненого 08.08.2005 року в зв`язку з відбуттям терміну покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого

регіональної філії «Львівська залізниця»

ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
28 лютого 2015 року близько 19.10 год. обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, проник на територію ВП "Локомотивне депо Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця", по вул. Бродівська 59 в м. Тернополі, яка виділена для постійного зберігання матеріальних цінностей, тобто сховище, де в подальшому заліз по дерев`яній драбині через вікно у локомотив 2М62У-0304, звідки намагався таємно викрасти дві клапанних кришки, загальною вартістю 9000 грн., проте з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками міліції.

Цього ж дня, близько 19.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території ВП "Локомотивне депо Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця", будучи виявленим працівниками транспортної міліції, усвідомлюючи свої протиправні дії та з метою уникнення за них відповідальності, безпричинно, бажаючи виявити грубу силу та показуючи свою зверхність та неповагу до працівника правоохоронного органу та людської гідності, знаючи, що потерпілий є працівником правоохоронних органів, наніс один удар невідомим предметом в область голови, який потерпілий у кримінальному провадженні - начальник СКР ЛВ на ст. Тернопіль ОСОБА_5 заблокував рукою та другий удар невідомим предметом в праву половину поперекової ділянки потерпілого.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , працівникові правоохоронного органу, який виконував свій службовий обов`язок, а саме начальникові сектору карного розшуку ЛВ на ст. Тернопіль УМВС України на Львівській залізниці потерпілому у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , було спричинено побої та тілесне ушкодження у вигляді синця правої половини поперекової ділянки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 28 лютого 2015 року близько 19.00 год. він через незачинені ворота проник на територію ВП "Локомотивне депо Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця", де біля локомотиву побачив дерев`яну драбину, по якій виліз та через вікно заліз у локомотив, звідки викрав дві металеві деталі, однак в подальшому ними не зміг розпорядитись оскільки на вказаній ж території був затриманий працівниками міліції. В ході затримання знаючи, що потерпілий ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, оскільки останній перед цим представився, наніс йому два удари, зокрема в область голови та по тілу. Просить врахувати його щире каяття та суворо не карати, не позбавляти волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно;

-ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, а також думку потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_6 , які не мають жодних претензій до обвинуваченого, просять його суворо не карати та не позбавляти волі. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій частин статей обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі, та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення.

Речові докази - клапанні кришки в кількості дві штуки від тепловоза 2М62У-0304 та дерев`яну драбину вилучені при огляді місця події 28.02.2015 року, повернути регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 345 КК України - у виді 2 (двох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України Приведенця ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на Приведенця ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань апробації.

Речові докази - клапанні кришки в кількості дві штуки від тепловоза 2М62У-0304 та дерев`яну драбину вилучені при огляді місця події 28.02.2015 року, повернути регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1