Справа №359/6465/17
Провадження №1-кп/359/57/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
06.03.2016 року, близько 17.30 год., ОСОБА_5 перебував біля магазину ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в магазині ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за указаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , зайшов до приміщення даного магазину, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою повторного викрадення чужого майна та подальшого його обернення на власну користь, підійшов до продавця та почав замовляти товар.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 під час замовлення товару, переконавшись, що за його діями не спостерігає продавець магазину, заволодів одинадцятьма пачками цигарок марки «Парламент», на загальну суму 285 грн. 60 коп., які помістив до внутрішнього карману куртки.
В подальшому ОСОБА_5 попрямував до виходу з метою залишення приміщення магазину.
Побачивши вказані злочинні дії, продавець магазину ОСОБА_7 висловила законну вимогу зупинитися та повернути викрадене майно, на що ОСОБА_5 , розуміючи що його злочинні дії виявлені, усвідомлюючи що такі дії носять відкритий, незаконний та протиправний характер, не зупинився, викрадене майно не повернув, а навпаки, з місця вчинення злочину намагався зникнути, але свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 побачив, що до магазину направляється раніше невідома йому особа чоловічої статі, відразу повернувся до приміщення магазину та повернув продавцю ОСОБА_8 викрадене майно.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив умисні дії, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, - допиту інших свідків, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, завданого матеріального збитку потерпілому).
В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Зазначив, що викрадене майно повернуто власнику в повному обсязі, а вартість викраденого є незначною.
Показав, що дійсно навесні 2016 році біля залізничного вокзалу, перебуваючи біля магазину, зайшов до нього та намагався викрасти 11 пачок сигарет «Парламент», однак був помічений та повернувся з викраденим товаром до магазину та повернув його продавцю, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції. Розумів значення своїх дій та те, що вчиняє протиправно. Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Просив суворо не карати та врахувати факт повернення товарів.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення, крім зміни обвинувачення від 22.11.2016 року (а.с. 30-31), та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 68 КК України.
Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є злочином середньої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обвинувачений раніше засуджувався за злочини проти власності та має непогашену та не зняту судимість. Крім того, за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням положень ч.5 ст. 72 КК України. У цьому зв`язку відбулась зміна обвинувачення на ч. 2 ст. 185 КК України в даному кримінальному провадженні. Щодо ОСОБА_5
ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем тимчасового проживання в м. Борисполі не перебував.
ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований.
Матеріальний збиток внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 становить розмір 285 грн. 60 коп., що є незначним. При цьому пачки цигарок були повернуті ОСОБА_5 у зв`язку з викриттям його злочинних дій. Матеріальних та моральних претензій потерпіла до ОСОБА_5 не має (а.с. 29).
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, про них не заявив і прокурор під час судового розгляду.
Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
В той же час є всі підстави для застосування положень ч.4 ст. 70 КК України та призначення покарання з урахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року.
Для забезпечення розгляду даного кримінального провадження судом постановлялась ухвала від 28.09.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 тимчасово залишався в Київському слідчому ізоляторі для участі в судових засіданнях, а тому дію такої ухвали слід подовжити до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання шляхом часткового його складання, у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 21.04.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 перебування в установах попереднього ув`язнення з 21.04.2016 року по день набрання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Продовжити тимчасове залишення ОСОБА_5 в Київському слідчому ізоляторі ДПТС України в м. Києві та Київській області до набрання вироком суду законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1