Справа №295/4292/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2112», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору.
В клопотанні зазначено, що 24.07.2015 року до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про те, що її колишній чоловік ОСОБА_6 всупереч установленому законом порядку, а саме рішення суду, самоправно користується автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2112», д.н.з. НОМЕР_1 .
24.07.2015 року було проведено огляд місця події за місцем проживання ОСОБА_6 м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, гаражний кооператив «Восход», номер гаражу № НОМЕР_2 . Під час проведення якого вказаного автомобіля не виявлено, а саме гаражне приміщення облаштоване під житлове приміщення.
Слідчий вказав, що в ході досудового розслідування в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , який пояснив, що автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2112» було придбано за спільні кошти із ОСОБА_5 за час перебування у шлюбі. У 2011 році після розірвання шлюбу із ОСОБА_5 він залишив вказаний автомобіль на території Богунського району м. Житомира в районі військового містечка, що розташовується по проспекту Перемоги в м. Житомирі, а коли повернувся через деякий час, то автомобіля на тому місці не виявив. До правоохоронних органів не звертався, так як технічний паспорт знаходився у його колишньої дружини ОСОБА_5 , а тому документів, що підтверджквали право власності на автомобіль не було.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 має частку у праві власності на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2112», д.н.з. НОМЕР_1 , проте ОСОБА_6 , переховуючи вказаний транспортний засіб, порушує її право на користування та розпорядження спільним майном, а тому для збереження речових доказів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення існує обгрунтована необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль.
Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Стяттею 132 КПК України передбачано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, санкція ст. 356 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до трьох місяців, і не передбачає покарання у виді конфіскації майна, а також спеціальної конфіскації.
Окрім того, слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам ст. 170 КПК України слідчим в клопотанні не зазначену мету на підставі якої можливе накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2112», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, а також відсутні посилання на докази, які свідчать, що автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2112» є доказом вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, постановляє ухвалу про повернення цього клопотання слідчому.
Керуючись ст. ст. 40, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
Встановити слідчому СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1