Справа № 405/8916/16-к
1-в/405/1991/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника Державної установи
«Кропивницька виправна колонія (№6)»
Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, який до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.07.1984 Бершадським районним судом Вінницької області за ст. 19 ч .4 ст. 81 КК УРСР до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 05.02.1989 по відбуттю строку покарання;
- 13.12.1990 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 194 КК УРСР до 6 місяців виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в прибуток держави;
- 17.03.1992 Кіровоградським обласним судом за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в прибуток держави;
- 17.10.1994 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 229-6, ст. 43, ст. 14 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, з примусовим лікуванням від наркоманії. Звільнений 22.10.1996 по відбуттю строку покарання;
- 24.02.1999 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 229-6, ст. 45 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки та сплатою штрафу у розмірі 200 гривень;
- 17.04.2003 Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.11.2011 по відбуттю строку покарання;
- на даний час відбуває покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 27.11.2013 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням змін відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 13.03.2014 у виді 5 років позбавлення волі,
встановив:
У провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений просив задовольнити клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 підтримала заявлене її підзахисним клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, просила клопотання задовольнити, звернувши увагу на те, що згідно наданої суду довідки медичної частини Кіровоградської виправної колонії ОСОБА_8 є обмежено працездатним.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого посилаючись на те, що останній своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Представник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» Міністерства юстиції України заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого посилаючись на те, що останній своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).
Судом встановлено, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 27.11.2013 ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців (а.о.с. 20-21).
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13.03.2014 вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 27.11.2013 було змінено в частині призначеного судом покарання та призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.о.с. 25-26).
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_8 було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.09.2013 до набрання вироком законної сили, а саме до 13.03.2014, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 31).
З урахуванням вказаних судових рішень на час розгляду клопотання засуджений відбув 3 роки 10 місяців 20 днів строку призначеного покарання.
Отже, на день розгляду клопотання засуджений відбув дві третини строку покарання призначеного останньому судом за вчинення умисних тяжких злочинів (ст. 12, ст. 24 КК України).
До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду клопотання залишилося - 1 рік 1 місяць 10 днів.
Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи ОСОБА_8 з 20.09.2013 року перебував в УВП (№ 1) м. Вінниця. За час перебування в УВП допустив одне порушення встановленого режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника УВП. Стягнення виражалося у вилученні заборонених речей, за що засуджений отримав догану. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 13.05.2014 ОСОБА_8 відбуває покарання в Кіровоградській виправній колонії (№ 6). Адміністрацією установи виконання покарань характеризується негативно, з наступним обґрунтуванням.
Так, за час відбування покарання в установі ОСОБА_8 допустив 4 порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. Стягнення виражалися у порушенні ПВР та вилученні заборонених речей, за що даний засуджений отримав 2 попередження та 2 догани. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.
Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. Засуджений підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Свідомо не утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє.
Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». З 01.09.2014 року по 14.05.2015 рік навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за професію «Слюсар-ремонтник». 14.05.2015 року отримав свідоцтво Серія 12 СВ № НОМЕР_1 про закінчення Кіровоградського навчального центу № 6 і здобув професію «Слюсар-ремонтник» третього розряду.
З 14.01.2015 по 14.08.2015, з 04.01.2016 по 04.06.2016 та з 18.09.2016 по 14.12.2016 засуджений перебував на лікуванні в Райківській ВК (№ 73) Житомирської області. За час перебування в установі заохочень та стягнень не мав.
Згідно наданої суду довідки начальника медичної частини Кіровоградської виправної колонії (№ 6) від 03.02.2017 року ОСОБА_8 є працездатним з обмеженням.
ОСОБА_8 не працевлаштований на виробництві установи тому, що проявляє негативне ставлення до праці. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні, зокрема, ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Так, при оцінці ставлення засудженого до праці, суд бере до уваги те, що засуджений є працездатним з обмеженням та протягом строку відбування покарання неодноразово знаходився на лікуванні та навчався, при цьому засуджений проявляє негативне ставлення до праці, уникає виконання робіт із самообслуговування та благоустрою установи, що не засвідчує успішності процесу виправлення засудженого.
Надаючи оцінку ставленню засудженого до навчання, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання сумлінним прагненням до навчання зарекомендував себе позитивно.
При оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Так, при оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений систематично порушує встановлений порядок відбування покарання, участі у суспільному житті установи виконання покарань не приймає. Така поведінка засудженого не засвідчує його виправлення та перевиховання, його поведінка не є позитивним прикладом для інших засуджених.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбувши дві третини строку покарання призначеного останньому судом за вчинення умисних тяжких злочинів, не проявляє сумлінного ставлення до праці та його поведінка, як процес виправлення та перевиховання не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час не довів свого виправлення, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» Міністерства юстиції України для вручення засудженому.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1