АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Апеляційним судом міста Києва та Вінницькою установою виконання покарань (№1), апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність, а доводи скарги ОСОБА_5 про неповноту та однобічність досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування, як не вбачається таких і з матеріалів закритого кримінального провадження.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на незаконність ухвали слідчого судді, просить її ____________________________________________
Справа №11-сс/796/2775/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
В обґрунтування свого прохання зазначає, що незаконність ухвали слідчого судді полягає в суттєвому порушені вимог кримінального процесуального закону, які зашкодили судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки слідчий суддя послалася на те, що КПК не регламентує порядок розгляду заяв поданих в рамках кримінального провадження на підставі ст. 55 КПК України про визнання його потерпілим.
При цьому зазначає, що ним в рамках досудового розслідування кримінального провадження була подана слідчому Мурачову заява №М-171 від 25.07.2016 року про визнання його потерпілим, який зобов`язаний був у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України прийняти відповідне процесуальне рішення про визнання його потерпілим або винести постанову про відмову у її задоволенні, яке може бути оскаржене слідчому судді відповідно до вимог ч. 5 ст. 55, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Тому, на думку апелянта, оскільки слідчий ОСОБА_8 не прийняв ніяких процесуальних рішень по його заяві та передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2016 року, слідчий суддя, встановивши всі вказані ним обставини, повинна була скасувати постанову слідчого та направити матеріали провадження в прокуратуру м. Києва для виконання вимог ст. 55 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником.
Порядок розгляду скарг на рішення слідчого під час досудового розслідування регулюється ст. 306 КПК України та здійснюється за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя повинен перевірити, чи були дотримані органом досудового слідства вимоги ст. 284 КПК України.
Проте слідчим суддею цих вимог закону дотримано не було.
Як видно з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, не звернув уваги на доводи ОСОБА_5 про те, що слідчим неповно проведено досудове розслідування, виходячи зі змісту його заяви про злочин, не були розглянуті та вирішені заявлені ним клопотання, внаслідок чого, як обгрунтовано вказує ОСОБА_5 і з чим погоджується колегія суддів, кримінальне провадження закрито незаконно та передчасно.
18.07.2016 року дане кримінальне провадження направлено до прокуратури м. Києва для організації проведення досудового розслідування, яке здійснювалось старшим слідчим третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_6 .
Згідно з приписами ст.ст. 2, 284 КПК України кримінальне провадження може бути закрито після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим чи прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз матеріалів кримінального провадження, а також зміст процесуального рішення слідчого про його закриття свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
Так, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить викладу фактичних обставин, які були встановлені в ході досудового розслідування, з огляду на зміст заяви ОСОБА_5 про безпідставне, умисне направлення начальником першого відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2014 року, якою було частково задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та направлено копію скарги ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України для розгляду в порядку ст. 214 КПК України, до прокуратури Одеської області для виконання, при цьому в постанові слідчого взагалі на викладені будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення із заяви ОСОБА_5 .
Оскільки ж постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить встановлених обставин події, то і його висновок про те, що не вбачається наявності в діях посадових осіб Генеральної прокуратури України складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, та й сама постанова за своїм змістом не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки не міститься обґрунтованих, тобто таких, які б узгоджувалися з доказами, отриманими під час досудового розслідування, висновків з посиланням на положення ст. 284 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, 25 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, у зв`язку із заподіянням йому кримінальним правопорушенням моральної та фізичної шкоди, яка, всупереч вимог ст. 220 КПК України, слідчим не була розглянута та відповідне рішення за нею не прийнято, що вказує на те, що досудове розслідування не було всебічним і об`єктивним, хоча питання щодо заподіяння істотної шкоди впливають на визначення наявності об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.
До того ж, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчий прокуратури м. Києва не вказав в діянні якої службової особи або службових осіб була встановлена відсутність складу вказаного вище кримінального правопорушення, хоча в повідомленні заявника про кримінальні правопорушення вказувалось на конкретних посадових осіб, які, на його думку, вчинили відповідні кримінальні правопорушення.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова від 29.08.2016 року старшого слідчого третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до прокуратури м. Києва для продовження досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Таким чином, доводи ОСОБА_5 про незаконність та необґрунтованість прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року та постановлення нової ухвали на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, а відтак про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3