УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю інспектора ВКВІ Дніпровського району міста Києва: ОСОБА_4 ,
за участю захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-досторокове звільнення від відбування додаткового покарання яке призначене йому вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Клопотання мотивоване тим, що 26.02.2015 року вироком Апеляційного суду м.Києва ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків під час іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.
Разом з тим, ОСОБА_6 послався на те, що він відбув більше половини строку додаткового покарання, крім того, офіційно працює у ФОП « ОСОБА_7 », позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, дисциплінарних стягнень не має, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 та засуджений клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор та інспектор ВКВІ Дніпровського району міста Києва в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявленого клопотання, оскільки порушено процедуру подання відповідного клопотання та відсутні правові підстави для його задоволення.
Вивчивши матеріали клопотання з додатками, вислухавши пояснення учасників процесу, а саме прокурора та інспектора ВКВІ які вважають, що клопотання необґрунтоване та просять відмовити в його задоволенні, адвоката та засудженого, які просили задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ст.537 та ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, зокрема питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-досрокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Крім того, відповідно до положень ст.55ч.3 строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється з моменту відбуття основного покарання.
Разом з тим, Постановою Пленуму Верховного Суд України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутою частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року передбачено, що коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд за поданням відповідних органів може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.
В пункті 7 вищезазначеної постанови зазначено,що згідно із ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 вироком Апеляційного суду м.Києва засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків під час іспитового строку. Разом з тим, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.06.2016 року ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва. У зв`язку з наведеним, строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, у відповідності до положень ст.55ч.3 КК України, обчислюється з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі, а саме з 10.06.2016 року. Керуючись ст.ст.55,81,82 КК України, ст ст. 537, 539 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суд України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутою частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2, суд,
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через районний суд, протягом 7 діб.
Суддя: