Справа № 460/130/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі с/з - ОСОБА_2
з участю прокурора- ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої- ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Баратовка Снігурівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України,-
ОСОБА_5 15 липня 2016 року близько 24 години, прибувши маршрутним автобусом рейсу № 627 сполученням Кам`янець-Подільськ (Україна)-Щецин (Республіка Польща) на митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, який розташований на території смт. Краковець Яворівського району Львівської області, маючи намір щодо незаконного переміщення 159 монет та 7 медалей через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та сподіваючись на те, що вищевказаний факт не буде виявлений в ході проходження митного контролю, умисно не внесла до наданої працівником митного органу України митної декларації відомості щодо переміщення нею 159 монет та 7 медалей, попередньо приховавши їх серед особистих речей ручної поклажі, які згідно п. 5 ст. 374 Митного кодексу України підлягали митному декларуванню. При проходженні митного контролю ОСОБА_5 була викрита працівниками митного поста «Краковець», Львівської митниці ДФС, в ході якого серед особистих речей в ручній поклажі останньої були виявлені приховані монети в загальній кількості 159 од. та 7 медалей, які є колекцією та становлять культурну та історичну цінність.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на контрабанду, незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, підтримав угоду про визнання винуватості від 04.01.2017 року укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за участі адвоката ОСОБА_4 просить таку задовольнити.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_4 просить суд угоду затвердити, так як така повністю відповідає інтересам ОСОБА_5 .
Заслухавши думку сторін підготовчого провадження, які просять затвердити угоди про визнання винуватості від 04.01.2017 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.
В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а
кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.
Відтак, слід затвердити угоду про визнання винуватості з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачена в судовому засіданні визнала себе винуватою за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України та просила затвердити вказану угоду.
Крім того, ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст. 476 КПК України. Суд прийшов до переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 .
Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім цього з ОСОБА_5 належить стягнути судові витрати за проведення судових експертиз, так як такі проведенні з її вини.
Керуючись ст.ст. 174, 314, 368,373,374,376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності дост. 76 КК України зобов`язати засудженуОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, які згідно постанови слідчого від 27.10.2016 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СВ УСБ України в Івано-Франківській області та є предметами злочину, а саме: альбом синього кольору з написом «Монети», в якому містяться 36 монет та 7 медалей та альбом помаранчевого кольору з написом «Sschulz», в якому містяться 123 монети - конфіскувати в дохід держави.
Стягнути із засудженої ОСОБА_5 1058,48 грн. судових витрат за проведення експертиз на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1