АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «ТК «Манго-Трейд» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «ТК «Манго-Трейд» в ПАТ «Альфа-Банк» шляхом заборони будь-яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі власник майна просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на незаконність постановленого судом рішення, оскільки на його думку відсутні правові підстави для накладення арешту на майно. Зокрема апелянт зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування викладених в ньому доводів, а також відсутні належні дані, які б вказували, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку здобуті злочинним шляхом. Також, не погоджується власник майна і з висновками слідчого судді щодо можливої спеціальної конфіскації цих грошових коштів.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника майна а копія постановленого судом рішення ним була отримана 18 лютого 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення особи, яка подала скаргу, а копія постановленого судом рішення, як вбачається з наданих суду матеріалів, на її адресу не направлялась, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо своєчасності оскарження ухвали слідчого судді

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість судового рішення, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з наданих суду матеріалів Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000986 від 12 квітня 2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Елемент Ойл» у період 2014-2015 років з метою мінімізації податкових зобов`язань шляхом створення видимості проведення фінансово-господарських операцій з придбання агентських послуг у підприємств з ознаками фіктивності ухилилися від сплати податків на суму понад 40 млн. грн..

У подальшому ТОВ «Елемент Ойл» грошові кошти за нібито виконані роботи перераховувалися на банківські рахунки підприємств з ознаками фіктивності та конвертувалися в готівку. Проте, як встановлено в ході досудового слідства, ці підприємства, створені невстановленими слідством особами з метою прикриття незаконної діяльності, при проведенні господарських операцій з ТОВ «Елемент Ойл» використовували реєстраційні, статутні документи, печатки та банківські рахунки, не відображаючи їх в бухгалтерському та податковому обліках.

Крім того, в злочинній схемі були задіяні і ТОВ «ТК «Манго-Трейд», ТОВ «ТД «Манго-Трейд». В результаті таких злочинних дій ТОВ «ТК «Манго-Трейд» ухилилося від сплати податків на додану вартістю у сумі 3 075 833, 28 грн.

В рамках даного провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «ТК «Манго-Трейд» в ПАТ «Альфа-Банк», пославшись на ті обставини, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані в наслідок його вчинення, а також з метою конфіскації цього майна і забезпечення у майбутньому заявленого цивільного позову.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Так, ст. 171 КПК України, зобов`язує особу, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна вказати перелік такого майна, зазначити підстави і мету та відповідно обґрунтувати необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Так, з наданих суду матеріалі вбачається, що в наслідок злочинних ТОВ «ТК «Манго-Трейд» завдало шкоди на суму 3 075 833, 28 грн. Доводи клопотання слідчого містять обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти саме в такому розмірі. Будь-які дані, які б давали підстави для накладення арешту на всі грошові кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «ТК «Манго-Трейд» в ПАТ «Альфа-Банк» в матеріалах провадження відсутні та стороною обвинувачення такої необхідності не доведено.

Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, за встановлених обставин приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та накласти арешт на грошові кошти в сумі 3 075 833, 28 грн., оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту саме на таку суму грошових коштів.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ТК «Манго-Трейд» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, якою задоволено частково клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «ТК «Манго-Трейд» в ПАТ «Альфа-Банк» шляхом заборони будь-яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 3 075833, 28 грн., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «ТК «Манго-Трейд» в ПАТ «Альфа-Банк».

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1221/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1