справа № 278/230/15-к
У Х В А Л А
24 січня 2017 року м. Житомир
Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханів Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в період з жовтня 2008 року по березень 2013 року шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на загальну суму 1 598 583 грн.
Під час досудового розслідування експертами Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 проведено судово-психіатричну експертизу (акт № 494-2014 від 25.11.2014), відповідно до якого ОСОБА_6 в період інкримінованих діянь та на момент проведення експертизи психічними захворюваннями або слабоумством не страждав, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними не перебував. Виявляв клінічні ознаки змішаного розладу особистості органічного генезу, що відповідає критеріям шифру F 07.0 міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду. Однак ці зміни зі сторони психіки у ОСОБА_6 не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого надав суду висновок судово-психіатричної експертизи від 17.08.2016 № 336, з якого вбачається, що ОСОБА_6 в період з 31.02.2010 по 24.02.2016 страждав на органічне ураження головного мозку із афективними фазами, наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням та не повною мірою міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. В даний час він страждає на стійкий виражений психічний розлад: органічне ураження головного мозку складного генезу (травматичного, гіпоксічного, судинного з атрофією кори головного мозку, енцефалопатією II III ступеню, зі слабоумством, сутінковими розладами свідомості, фазовими афективними розладами (в анамнезі), внаслідок чого на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, однак примусових заходів не потребує.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1. Як повідомили в судовому засіданні захисник та ОСОБА_6 останній під час лікування здійснив спробу самогубства.
Прокурор з урахуванням викладеного заявив клопотання про проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Представник потерпілих підтримав клопотання, захисник та обвинувачений заперечили проти його задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
На підставі ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право доручити проведення експертизи незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному.
У зв`язку з тим, що суду надано два висновки експертів, які суперечать один одному, колегія суддів вважає за доцільне призначити у даному кримінальному проваджені судово-психіатричну експертизу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Враховуючи наведені вище обставини (перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні та його спроба вчинити самогубство), колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання щодо здатності ОСОБА_6 усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час може бути необхідне тривале спостереження, а тому призначає стаціонарну психіатричну експертизу.
Керуючись статтями 242, 332, 372 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Призначити у даному кримінальному провадженні стаціонарну судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Перед експертами поставити наступні питання:
-чи не страждає на даний час ОСОБА_6 на будь-яку душевну хворобу, якщо так, то від якої саме і який період розвитку даної хвороби?
-якщо є душевна хвороба у ОСОБА_6 , то чи є вона тимчасовою і чи здатний він усвідомлювати свої дії та керувати ними?
-чи не має у ОСОБА_6 інших відхилень у нервово-психічному стані?
-чи не страждав ОСОБА_6 в момент скоєння інкримінованих діянь якою-небудь душевною хворобою, та чи міг він в момент скоєння інкримінованих діянь повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними?
-чи потребує ОСОБА_6 примусового лікування?
Проведення експертизи доручити експертам Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Фрунзе, 103а).
Зобов`язати ОСОБА_6 з`явитися в експертну установу для проведення дослідження.
Копію ухвали разом із матеріалами справи направити в експертну установу для проведення експертизи.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Враховуючи те, що судовий розгляд продовжувати неможливо, розгляд справи відкласти до отримання висновку експерта.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: