05.10.16
Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/9331/16
05 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчої ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
22.03.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (зареєстровано в реєстрі за № 296), а право власності зареєстровано в Державному реєстрі майнових прав.
08.04.2016 представниками ТОВ «ІЛК« РЕНТА» було здійснений виїзд за адресою придбаного нежитлового приміщення, у результаті якого останнім було пред`явлено договір купівлі-продажу від 16.02.2016, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , предметом якого є нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також техпаспорт на дане приміщення, яке складається з позицій 1-10, загальною площею 171,9 кв.м.
Відповідно до інформації з КП «ДМБТІ» приміщення АДРЕСА_3 є ідентичним з тим, яким заволодів ОСОБА_6 , площа і розташування кімнат, чітко збігається з техпаспортом приміщення № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ІЛК«РЕНТА». Згідно з технічним планом будинку АДРЕСА_4 є кімната з площею 18,8 кв.м., яка не пов`язана з приміщенням №25.
Установлено, що право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , яке складається з позицій 1-10, загальною площею 171,9 кв.м., визнано на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 (справа №184/2042/15-ц), відповідно до якого право власності на дане приміщення визнано за ОСОБА_5 .
05.02.2016 приватним інженером по інвентаризації нерухомості ОСОБА_7 (сертифікат НОМЕР_2 ) виготовлено технічний паспорт для ОСОБА_5 на приміщення № НОМЕР_3 , який є копією технічного паспорта приміщення № НОМЕР_1 , за винятком двох кабінетів і ганку.
У подальшому, 16.02.2016, ОСОБА_5 продав вищевказане нежитлове приміщення ОСОБА_6 .
Встановлено, що нежитлове приміщення належало ОСОБА_8 і було іпотечним майном в ПАТ «МАРФІН БАНК»; ОСОБА_5 є сином ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 виступав засновником ТОВ "Савалан" (24606730), де ОСОБА_8 працювала бухгалтером.
Крім цього встановлено, що 18.09.2015 до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернувся з позивач ОСОБА_5 (інтереси якого представляє ОСОБА_9 на підставі довіреності від 29.09.2015) до ОСОБА_10 , ВАТ будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд» про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення заборгованості з орендної плати. Відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ВАТ будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд» про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення заборгованості з орендної плати задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01.03.3013 року укладений між ОСОБА_5 та ВАТ будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд». Визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_6 у будівлі літ. А -5 нежитлове приміщення № 1 поз. 1-27, загальною площею 538 кв.м. Визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_7 у буд. літ. А-2 нежитлове приміщення № 1 поз. 1-10. загальною площею 171, 9 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_10 (ІНН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_5 ) заборгованість з орендної плати у розмірі 5000 грн.
В подальшому Нікопольською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ВАТ будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд» про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення заборгованості з орендної плати. Відповідно до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 апеляційну скаргу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області задоволено. Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ВАТ будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд» про визнання договору недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення заборгованості з орендної плати.
Під час досудового розслідування було встановлено, що 10.02.2016 ФОП ОСОБА_11 (оцінювач, кваліфікаційне свідоцтво №8610 від 15.12.2012, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів) на замовлення ОСОБА_5 , проведено звіт про оцінку майна, а саме приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, 31-А, прим. № 1 (площа, м2 -171,9); станом на 10.02.2016 ринкова вартість об`єкту оцінки склала 139691,43 грн.
Також, 10.02.2016 ФОП ОСОБА_11 (оцінювач кваліфікаційне свідоцтво №8610 від 15.12.2012, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів) на замовлення ОСОБА_5 проведено звіт про оцінку майна, а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_8 ; станом на 10.02.2016 ринкова вартість об`єкту оцінки склала 302703,88 грн.
Крім того, в ході розслідування отримано відомості про те, що невстановлені особи мають намір продовжувати вчинення злочинів, направлених на заволодіння нерухомим майном та здійснити подальшу перереєстрацію вищевказаного майна з використанням підроблених документів.
За таких обставин, з метою встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення невстановленими особами, злочинні дії яких направлені на незаконне заволодіння нерухомим майном, недопущення безпідставного відчуження нерухомого майна виникає необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно зазначене вище, яке є предметом кримінального правопорушення, на яке здійснено посягання та яке може бути незаконно вилучено з власності.
Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Розглянувши клопотання, вислухавши пояснення слідчої, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на нежитлове приміщення в будівлі гуртожитку літ. А-2 на 1 му поверсі, поз. 1-14 загальною площею 208,2 кв.м., та а, а1 ганок, за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Накласти арешт на нежитлове приміщення в будівлі гуртожитку літ. А-2 на 1 му поверсі, поз. 1-14 загальною площею 208,2 кв.м., та а, а1 ганок, за адресою: АДРЕСА_1 .
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчій суддя ОСОБА_1