Провадження № 11-кп/780/476/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 15.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
15 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами, поданими обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; на підставі ст. 70 КК України, ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; остаточне покарання ОСОБА_6 визначено на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2016 року, у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, а також у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

10 серпня 2016 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 146, незаконно придбав за 300 гривень у невстановленої особи психотропну речовину амфетамін, який знаходився у двох згортках з фольги, для власного вживання, без мети збуту. Після цього, ОСОБА_6 поклав незаконно придбану психотропну речовину до своєї сумки чорного кольору, яку в подальшому поклав до багажного відділення мопеду марки «HONDA Giorno», та незаконно зберігаючи при собі для власного вживання без мети збуту, незаконно перевіз на вказаному транспортному засобі до с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області.

Цього ж дня, 10 серпня 2016 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, мопед марки «HONDA Giorno» під керуванням ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції поблизу будинку АДРЕСА_2 та під час огляду у багажному відділені мопеду в належній ОСОБА_6 сумці чорного кольору, було виявлено та вилучено 2 згортки фольги з порошкоподібною речовиною жовтого та коричневого кольорів, яка відповідно до висновку експерта № 19/7-02/871 від 03.11.2016, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,341 г.

Крім того, 10 серпня 2016 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу лісу в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, на узбіччі дороги знайшов 5 предметів, зовні схожих на патрони. Після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, не маючи дозволу на придбання та зберігання вказаних бойових припасів, в порушення вимог Постанови ВРУ від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 №622, ОСОБА_6 поклав 5 предметів, зовні схожих на патрони, до своєї сумки чорного кольору, тим самим придбавши їх, яку в подальшому поклав до багажного відділення мопеду марки «HONDA», та з цього часу незаконно зберігав їх при собі.

Цього ж дня, 10 серпня 2016 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, мопед марки «HONDA Giorno» під керуванням ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції поблизу будинку АДРЕСА_2 та під час огляду у багажному відділені мопеду в належній ОСОБА_6 сумці чорного кольору, було виявлено та вилучено 5 предметів, зовні схожих на патрони, які згідно висновку експерта № 19/4-01/393 від 21.09.2016, являються бойовими припасами патронами калібру 5,45х39 до автоматів та кулеметів системи Калашникова, виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, ухвалений відносно нього скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги обвинувачений вказує на істотне порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону, яке, на його думку, виразилося у безпідставному визнанні судом недоцільним дослідження доказів та обставин, які ним оспорювалися та не роз`ясненні обвинуваченому положень ч.3 ст.349 КПК України під час застосування цього положення, щодо неможливості оскарження встановлених обставин у апеляційному порядку. При цьому, обвинувачений вказує про непричетність до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Також, апеляційну скаргу на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 подав захисник обвинуваченого, в якій не оспорюючи доведеності вини свого підзахисного та кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. При цьому, захисник зазначає загальні положення призначення покарання за сукупністю вироків, не обґрунтовуючи, в чому саме полягає невідповідність покарання, призначеного його підзахисному.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги, доводи прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а також у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

При цьому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про оспорення ним під час судового розгляду обставин, щодо яких ставилося питання про недоцільність дослідження доказів на їх підтвердження, а також нероз`яснення йому наслідків застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, спростовуються дослідженим під час апеляційного розгляду записом судового засідання від 27 січня 2017 року, зробленим за допомогою технічного засобу під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 . Зокрема, відповідно до зазначеного запису та журналу судового засідання (а.с. 18), в судовому засіданні 27 січня 2017 року головуючим після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_6 суті обвинувачення та з`ясування, що обвинувачений визнає себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідженння, за згодою учасників судового провадження, в тому числі і обвинуваченого, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом першої інстанції було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Також, місцевим судом було детально та доступно роз`яснено учасникам судового провадження, зокрема і обвинуваченому ОСОБА_6 , права оскарження яких саме обставин в апеляційному порядку вони будуть позбавлені в разі застосування положень ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, зазначені обвинуваченим ОСОБА_6 підстави для скасування оскаржуваного вироку суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, обставини його вчинення, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 визнано та враховано рецидив злочинів. Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_6 вчинив новий злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2016 року, за яким він був засуджений за ч.1 ст. 289 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк три роки та звільнений від його відбування з випробуванням, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення та виключає можливість призначення обвинуваченому більш м?якого покарання чи повторного звільнення від його відбування з випробуванням, а тому погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України, яке, на переконання колегії суддів, є обґрунтованим та достатнім, та правильно застосував положення ст.70 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Таким чином, судом першої інстанції правильно застосовано положення ст.ст. 71, 72 КК України при ухваленні оскаржуваного вироку.
З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
При цьому, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строки попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 21 лютого 2017 року по 15 травня 2017 року включно.

Судді:

___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4