Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/266/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області , обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000077 , зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01.02.2016 року , по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове Сімферопольського району АР Крим , українця , громадянина України , освіта середня , одруженого , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей , не працюючого не інваліда , мешканця АДРЕСА_1 , не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого : ч.2 ст. 15 , ч.2 ст.240 КК України ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Трудове Сімферопольського району АР Крим , українця , громадянина України , освітасередня , одруженого , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей , не працюючого не інваліда , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого : ч.2 ст. 15 , ч.2 ст.240 КК України ;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених : ОСОБА_4 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

31.01.2016 року , ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів , в порушення п.п. 2-5 « Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами », затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615 ; п.п.3 , 4 « Положення про порядок надання гірничих відводів » , затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 року № 59 , не маючи спеціального дозволу на користування надрами , та відповідного гірничого відводу , необхідність яких передбачена ст.ст. 15-19 Кодексу України про надра , близько 12.00 години прибули на земельну ділянку лісового масиву , яка розташована на відстані близько 04 кілометра від села Шебедиха Олевського району Житомирської області , де за допомогою лопат шляхом викопування ям , намагалися здійснювати незаконний видобуток корисних копалин , а саме бурштину .

Відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року № 827 « Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення » відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення , а саме ювелірної сировини ( дорогоцінного каміння ) .

31.01.2015 року , близько 17.30 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були затримані працівниками Олевського ВП ГУНП в Житомирській області , під час незаконному видобуванню бурштину , де у них під час огляду було виявлено та вилучено дві лопати та 0,48 грамів каміння схожого на бурштин . Таким чином обвинувачені вчинили всі дії безпосередньо спрямовані на вчинення незаконного видобутку бурштину , однак не змогли здійснити його видобуток з причин , які не залежали від їх волі , оскільки були затримані працівниками Олевського ВП .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину , в інкримінованому йому діянні , визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому і суду показав , що маючи тяжкий матеріальний стан вирішив здійснити незаконний видобуток бурштину на території Олевського району біля с. Шебедиха . З цією метою діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 лопатами видобули 0,48 грамів каміння схожого на бурштин , 31.01.2016 року , близько 17.30 годин , біля с. Шебедиха Олевського району , при спробі добувати бурштин були затримані працівниками поліції . Просить суд суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину , в інкримінованому йому діянні , визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому і суду надав показання , які аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи те , що обвинувачені свою вину у вчиненому ними кримінальному правопорушенні ( злочині) , передбаченому ч. 1 ст. 15 , ч.2 ст.240 КК України визнали повністю , щиро розкаялися , суд обмежився дослідженням наданих прокурором доказів та вивченням характеризуючих даних на обвинувачених , про що не заперечували прокурор та обвинувачені. При цьому судом були роз? яснені учасникам судового розгляду кримінального провадження вимоги ч.1, 3 ст.

Крім визнання вини обвинуваченими їх вина також стверджується :

Постановою про визнання та доручення до справи речових доказів від 01.02.2016 року;

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує по ч. 2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України , оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме : закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч. 2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України , оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме : закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення .

Обставинами , які пом`якшують покарання обвинувачених , у відповідності до ст. 66 КК України , є щире каяття , сприяння розкриттю злочину.

Обставин , які обтяжують покарання обвинувачених , у відповідності до ст. 67 КК України , судом не встановлено .

Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого , особу винного та обставини , що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим , так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те , що останній вчинив злочин середньої тяжкості , притягується до кримінальної відповідальності вперше , визнав свою винність у судовому засіданні , позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутністю тяжких наслідків від злочину та цивільного позову , разом із конкретними обставинами справи суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції частини ч.2 ст.240 КК України , а саме суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу , з застосуванням ст.69 КК України , тобто призначення більш м`якого покарання , ніж передбачено законом , зазначений вид і міра кримінального покарання , на думку суду , є справедливою , необхідною і цілком достатньою для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів .

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те , що останній вчинив злочин середньої тяжкості , притягується до кримінальної відповідальності вперше , визнав свою винність у судовому засіданні , позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутністю тяжких наслідків від злочину та цивільного позову , разом із конкретними обставинами справи суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції частини ч.2 ст.240 КК України , а саме суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу , з застосуванням ст.69 КК України , тобто призначення більш м`якого покарання , ніж передбачено законом , зазначений вид і міра кримінального покарання , на думку суду , є справедливою , необхідною і цілком достатньою для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів .
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50,65 , 66, 67 , 69, ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України ; ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч.2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 850,00 гривень , з застосуванням ст. 69 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч.2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 850,00 гривень , з застосуванням ст.69 КК України .

Речові докази : дві лопати , 0,48 грамів каміння схожого , за зовнішніми ознаками , на бурштин , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити .

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1