Справа № 159/272/17
Провадження № 1-кп/159/73/17
УХВАЛА
щодо продовження строку тримання під вартою
20 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 захисників обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

перекладача - ОСОБА_11

розглянувши в приміщенні суду м. Ковель у ході відкритого судового засідання клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні №0000020

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця та громадянина України, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

-11.01.2006 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим терміном на 3 роки;

-30.01.2007 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.296, ч.2 ст.190, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 11.01.2006 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців; 27.06.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, -

та

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Антрацит Луганської області, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця та громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

-07.08.1989 року Ровеньківським міським судом Луганської області ст.ст.17,81 ч.3, 140 ч.1, 140 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим терміном на 2 роки;

-05.08.1991 року Ровеньківським міським судом Луганської області за ст.140 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-18.02.1998 року Ровеньківським міським судом Луганської області за ст.ст.140 ч.2, 142 ч.3, 229-6 ч.1, 229-6 ч.2, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

-03.02.2003 року Ровеньківським міським судом Луганської області за ст.306 ч.1, 307 ч.2, 317 ч.1, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

-11.04.2007 року Антрацитівським міським судом Луганської області за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці;

-18.08.2008 року Слов`яносербським районним судом Луганської області за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років; судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в:
У ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 на строк до двох місяців. Клопотання мотивовані тим, що термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обох обвинувачених закінчується 25.03.2017 року, тоді як об`єктивно провести та закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження до вказаного дня не вбачається за можливе по причині великого обсягу доказів, які підлягають дослідженню та ще не були досліджені судом, а саме не допитано значну кількість свідків, не досліджено письмові і речові докази. Прокурор вказує, що ризики, які були підставою для обрання щодо кожного з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились, а, навпаки, збільшились, оскільки, як показала суду потерпіла в ході її допиту, протягом останнього періоду часу обвинувачений ОСОБА_7 здійснював тиск на її чоловіка у телефонному режимі, а дружина обвинуваченого ОСОБА_7 приходила до неї додому та також чинила психологічний тиск. Крім того, прокурор вказала на те, що як обвинувачений ОСОБА_7 , так і обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово притягались до кримінальної відповідальності, у тому числі, за корисливі злочини, ніде не працюють, не мають сталого джерела прибутку, що вказує на те, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть продовжити вчиняти нові злочини. Також обоє обвинувачених не мають місця реєстрації, винаймають житло, а обвинувачений ОСОБА_8 , крім того, є уродженцем та мешканцем Луганської області, із урахуванням чого є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може виїхати до родини на тимчасово окуповану територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Прохає задовольнити внесені клопотання.

Заслухавши думку потерпілої ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання прокурора щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, думку самих обвинувачених та їх захисників, котрі заперечують проти продовження застосування такого виду запобіжного заходу та прохають змінити його на більш м`який вид запобіжного заходу, вивчивши матеріали подання, суд задовольняє клопотання прокурора з наступних підстав.

Згідно матеріалів даного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді від 03.11.2016 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді від 27.12.2016 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 26.01.2017 року; щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 26.10.2016 року також було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді від 23.12.2016 року було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 26.01.2017 року. У ході підготовчого судового засідання 25.02.2017 року за клопотанням прокурора судом було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обох обвинувачених на строк до 25.03.2017 року.

Відповідно до положень статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта і своєю мотивованою ухвалою продовжує дію запобіжного заходу на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

При вирішенні під час судового розгляду справи клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , суд ураховує ту обставину, що до закінчення строку застосування міри запобіжного заходу щодо обох обвинувачених до 25.03.2017 року - провести та завершити судовий розгляд даного кримінального провадження є неможливим з об`єктивних причин, зокрема, - із урахуванням того, що значну кількість свідків залишилось не допитано, не досліджено письмові та речові докази у справі. При цьому, ризики, зазначені у клопотанні прокурора та передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - кожного, зокрема, - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що як обвинувачений ОСОБА_7 , так і обвинувачений ОСОБА_8 , згідно обвинувального акту, раніше неодноразово притягались до кримінальної відповідальності, у тому числі, за злочини проти власності, судимості за такі злочини не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, обоє обвинувачених ніде не зареєстровані та не працюють, а обвинувачений ОСОБА_8 є, окрім того, уродженцем та мешканцем м.Антрацит Луганської області, має родину, яка продовжує проживати на тимчасово окупованій території України. Наведене було та залишається підставою вважати, що перебуваючи на волі як обвинувачений ОСОБА_7 , так і обвинувачений ОСОБА_8 можуть продовжувати вчиняти злочини та ухилятись від суду, і такі ризики не зменшились і продовжують залишатися на даний час. Крім того, як зазначено у клопотанні прокурора, існує також ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що перебуваючи на свободі, обвинувачені можуть впливати на потерпілих чи свідків у справі, що об`єктивно підтверджено показами потерпілої ОСОБА_6 про те, що на неї чинився психологічний тиск дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 , а самим обвинуваченим у телефонному режимі чинився психологічний тиск на чоловіка потерпілої, який проходить свідком у даній справі. Такі доводи прокурора підтверджені показами потерпілої, даними нею в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Відтак, підстави для зміни раніше обраної міри запобіжного заходу щодо кожного з обвинувачених на більш м`який вид запобіжного заходу відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців. Ураховуючи те, що, згідно обвинувального акту, як обвинувачений ОСОБА_7 , так і обвинувачений ОСОБА_8 , обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, а строк тримання кожного з обвинувачених під вартою становить менше шести місяців, доцільним та допустимим є продовження такого строку застосування даного виду запобіжного заходу щодо кожного з обвинувачених на строк до двох місяців.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про підставність заявленого прокурором клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - щодо кожного з обох обвинувачених.

Керуючись ст. ст. 177,183,197, 331,395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000020 задовольнити.

Продовжити строк застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000020 ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, продовживши термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк до шістдесяти днів з дня постановлення даної ухвали, тобто, до 20.05.2017 року включно.
Продовжити строк дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000020 ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, продовживши термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на строк до шістдесяти днів з дня постановлення даної ухвали, тобто, до 20.05.2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у цей же строк з дня отримання ними, - кожним, зокрема, - копії ухвали суду.

ГоловуючаОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3