Справа № 740/717/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/100/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи рішення, слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором не доведено факту існування ризиків втрати майна, не надано документів, що підтверджують право власності ОСОБА_8 на вилучене майно, не конкретизовано необхідність накладення арешту на майно. Також, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_8 статусу підозрюваного чи обвинуваченого, накладення арешту на його майно суперечить нормам КПК України.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що тимчасово вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 майно є доказом обставин, що підлягають доказуванню в ході досудового розслідування і на даний час являється речовим доказом, а тому, повернення майна унеможливить проведення судових експертиз та може призвести до безповоротної втрати даних речових доказів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків викладених в ухвалі слідчого судді вимогам кримінального процесуального законодавства є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим суддею вказані вимоги закону в повній мірі не виконані.

Так, відмовляючи у накладенні арешту на зазначене у клопотанні майно, слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, послався на відсутність в клопотанні та доданих до нього матеріалах відомостей про власників вказаного майна, а також про те, що власник майна не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого.

При цьому слідчим суддею судом не враховано, що на даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час і оцінити, що сукупність отриманих даних відповідно до вимог ст. 170 КПК України є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення арешту на майно.

Також, слідчим суддею не враховано те, що вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно постановою слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 від 20 лютого 2017 року визнане речовими доказами з дотриманням вимог ст. 98 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, оскільки надані ним матеріали дають достатні підстави вважати, що, зокрема, зазначене майно може бути використане в якості доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 248 КК України та є речовими доказами по справі.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було тимчасово вилучене при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- двоє штанів темнозеленого комуфляжного кольору;

- штани темнокоричневого комуфляжного кольору;

- жакет темнозеленого комуфляжного кольору;

- металевий ящик з пристроєм, який за зовнішніми ознаками схожий на пристрій нічного бачення, на якому зображено напис 1ПН 58 №113733, та пристрій для лучів, на якому розміщена наклейка з написом «Pulsar» 780016584;

- рушницю НОМЕР_1 , 12 калібру № НОМЕР_2 ;

- нарізний мисливський карабін МПС КС калібру 7,62 на 39 № Зр-89;

- предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на мисливські патрони 12 калібру в кількості 25 штук;

- предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на патрони для стрільби з нарізного мисливського карабіну в кількості 16 штук разом з двома підставками для патронів;

- дозвіл на право зберігання, носіння МР-153 дванадцятого калібру № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_8 ;

- дозвіл на право зберігання носіння нарізного мисливського карабіну МПСКС калібру 7,62 на 39 № ЗР-89, виданий на ім`я ОСОБА_8 ;

- щорічну контрольну картку обліку добутої дичини і порушень правил полювання серії ЧН №025295;

- картку відстрілу хутрового звіра;

- картку до членського квитка НОМЕР_3 ;

- членський квиток УТМР серії НОМЕР_4 ;

- посвідчення мисливця на ім`я ОСОБА_8 ;

- дерев`яний приклад для карабіну;

- предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на глушитель до зброї;

- предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на полум`єгасник від зброї;

- рації в кількості 3 штуки разом з зарядними пристроями, антенами та трьома наушниками;

- три камуфляжних чохла для зброї;

- мисливську рушницю ИЖ-26 та копію дозволу на неї;

- тридцять два предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на мисливські набої 12 калібру;

- предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на відстріляні мисливські набої з пробитим капсулем в кількості 130 шт;

- камуфляжну куртка темнокоричневого (комуфляжного) кольору;

- піджак темнозеленого комуфляжного кольору;

- зимову куртка темнозеленого комуфляжного кольору;

- жилетку камуфляжного кольору з нашитими карманами для патронів;

- темнозелені комуфляжні штани;

- балонову комуфляжна куртка;

- чорні резинові чоботи;

- чорні сапожки (берци).

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2