печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявників адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 18.12.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015р., за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371 та ч. 1 ст. 372 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 18.12.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371 та ч. 1 ст. 372 КК України, за відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Вважають, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнята незаконно та передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, слідчим не з`ясовані всі обставини кримінального правопорушення, з приводу чого просили оскаржувану постанову скасувати.

На запит слідчого судді надійшли матеріали кримінального провадження № 0000116 від 13.03.2015р.

В судовому засіданні представник заявників адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та практики Європейського суду з прав людини. Вказує, що всупереч вимогам ст. ст. 2, 284 КПК України органом досудового розслідування в кримінальному провадженні не проведено в достатньому обсязі слідчих та процесуальних дій на виконання вказівок, викладених в ухвалах слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва та апеляційного суду м. Києва, якими попередні постанови про закриття кримінальних проваджень були скасовані з мотивів неповноти та однобічності досудового розслідування, що потягло за собою невідповідність викладених в оскаржуваній постанові висновків фактичним обставинам справи та передчасне закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, поважності причин неявки в судове засідання не надав, заяв про неможливість розгляду кримінального провадження за його відсутності не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні слідчого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Представлені слідчому судді матеріали не містять належних доказів щодо дати отримання заявниками копії оскаржуваної постанови, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Заслухавши пояснення представника заявників адвоката ОСОБА_3 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження № 0000116 від 13.03.2015р., слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою Київської області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 13.03.2015р., за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371 та ч. 1 ст. 372 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 13.03.2015р. здійснювалось за фактами незаконного затримання та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 працівниками Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 26.06.2015р. у кримінальному провадженні №367/4439/13-к (а.п. 30).

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.02.2008р. СВ Ірпінського MB ГУМВС України в Київській області порушено кримінальну справу №11-5571/08 за ч. 4 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які 17.02.2008р. у м. Буча Київської області, вчинили хуліганські дії щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.п. 26).

В цей же день органом досудового розслідування в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960р.) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

21.02.2008 ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пред`явлене обвинувачення за ч. 4 ст. 296 КК України (а.п. 30-33) та до Ірпінського міського суду Київської області направлено подання про обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21.02.2008р. в обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту відмовлено.

У подальшому, постановою старшого слідчого СВ Ірпінського MB ГУМВС України в Київській області ОСОБА_12 від 21.02.2008р. ОСОБА_8 звільнено з ITT Ірпінського MB ГУМВС України в Київській області та обрано запобіжний захід підписку про невиїзд.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10.07.2008р. задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 та скасовано постанову слідчого СВ Ірпінського MB ГУМВС України в Київській області від 18.02.2008р. про порушення кримінальної справи №11-5571/08 щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.09.2008р. постанова Ірпінського міського суду Київської області від 10.07.2008р. в цій частині залишена без змін.

Одночасно постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06.03.2009р. скасовано постанову слідчого СВ Ірпінського MB ГУМВС України в Київській області від 18.02.2008р. про порушення кримінальної справи №11-5571/08 щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України, яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.05.2009р. також залишена без змін.

Крім того, постановою Бородянського районного суду Київської області від 15.05.2012р. (справа №100/4732/12) задоволено скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та скасовано постанову слідчого СВ Ірпінського MB ГУМВС України в Київській області від 15.05.2012р. про порушення кримінальної справи за фактом хуліганства, вчиненого групою осіб, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.11.2012р. в цій частині залишена без змін. Зокрема, із змісту постанови Бородянського районного суду Київської області від 15.05.2012р. слідує, що постановою слідчого СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_13 порушено кримінальну справу за фактом хуліганства, вчиненого групою осіб, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, згідно з якою 17.02.2008р. близько 22 год невстановлені досудовим слідством особи, перебуваючи в м.Буча Київської області по вул.Комсомольській біля будинку №10 з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме виражаючи зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві загально визначених правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю підійшли до громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які в цей час знаходились біля під`їзду вказаного будинку, і безпричинно стали наносити останнім удари кулаками рук в область голови та обличчя. При цьому один із невстановлених досудовим слідством осіб дістав із кишені розкладний ніж і став наносити удари в область ніг ОСОБА_14 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин голови, обличчя, шиї, колото-різаних ран лівого стегна та колінної гомілки.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 26.06.2013р. визнано неправомірною бездіяльність прокурора м. Ірпеня Київської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_4 від 11.02.2009р., 19.02.2009р., 02.03.2009р., 02.03.2009р. по факту утримання ОСОБА_4 в приміщенні Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, ненаданню медичної допомоги затриманому, недопущенню захисника до затриманого ОСОБА_4 та зобов`язано внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення міліціонерів Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області по фактам незаконного утримання ОСОБА_4 в Ірпінському МВ ГУ МВС України в Київській області, недопущенню захисника до затриманого ОСОБА_4 , протидії надання медичної допомоги затриманому ОСОБА_4 , жорстокого поводження з затриманим (а.п. 3).

Між тим, за матеріалами об`єднаного кримінального провадження № 0000116 від 13.03.2015р. відомості в ЄРДР щодо порушення права на захист за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 374 КК України на виконання ухвали слідчого судді взагалі не вносилися.

18.12.2015р. за результатом проведеного досудового розслідування слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000116 від 13.03.2015р. за відсутності в діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371 та ч. 1 ст. 372 КК України.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження досудове розслідування слідчим проведено поверхнево та формально, слідчих дій направлених на перевірку всіх викладених обставин в заяві про вчинення кримінальних правопорушень не вчинено.

Заяви ОСОБА_4 про вчинені кримінальні правопорушення відносно нього до матеріалів кримінального провадження не долучені, заявник ОСОБА_4 за обставинами вчинених відносно нього кримінальних правопорушень не допитаний, матеріали кримінального провадження навіть не містять даних про те, що він взагалі викликався на допит до слідчого.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Між тим, слідчий не здійснив достатнього обсягу слідчих дій, направлених на повне та об`єктивне встановлення фактичних обставин ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Зокрема, за матеріалами кримінального провадження та з огляду на представлені в судовому засіданні докази слідчим залишилось не вирішеним у процесуальному порядку клопотання ОСОБА_4 (а.п. 171-173) щодо визнання його відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні шляхом вручення йому відповідної пам`ятки про процесуальні права та обов`язки або винесення постанови про відмову у визнанні його потерпілим, що позбавило його реалізувати свої права як потерпілого, зокрема заявляти клопотання щодо проведення слідчих дій, висловити свою позицію щодо ймовірно вчинених кримінальних правопорушень та конкретизувати подані ним ще в 2009р. заяви про вчинені вісного нього злочини з боку працівників міліції Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Також за матеріалами кримінального провадження не допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , якому за матеріалами кримінальної справи №11-5571/08 було пред`явлено обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та який разом із ОСОБА_4 був 17.02.20108р. затриманий в порядку ст. 115 КПК України в редакції 1960р., також не допитані в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , які у кримінальній справі №11-5571/08 визнавались потерпілими, щодо правомірності дій працівників Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області 17.02.2008р.; не виконані вказівки прокурора групи прокурорів ОСОБА_16 від 08.06.2016р. (а.п. 94-98), від 17.08.2016р. (а.п. 143-148); не здійснено процесуальних заходів щодо забезпечення явки для надання показань в якості свідків колишнього прокурора м. Ірпеня ОСОБА_17 та помічника прокурора ОСОБА_18 , а також слідчого СВ ОСОБА_19 , оперуповноваженого СКР ОСОБА_20 , які перебували на чергуванні з 17 на 18 лютого 2008 року в складі слідчо-оперативної групи Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Крім того, проведений допит в якості свідків ОСОБА_21 ,, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 не містить відповідей на питання, поставлені ОСОБА_4 в заявах про вчинені відносно нього кримінальні правопорушення.

В ході досудового розслідування також не прийнято заходів щодо отримання в установленому законом процесуальному порядку тимчасового доступу до матеріалів кримінальної справи №11-5571/08 з метою встановлення осіб, причетних до проведення процесуальних дій по затриманню ОСОБА_4 17.02.2008р., заподіяння йому тілесних ушкоджень, ненадання йому необхідної медичної допомоги при триманні його під вартою в Ірпінському МВ ГУ МВС України в Київській області, встановлення обставин ненадання ОСОБА_4 правової допомоги та залучення захисника при його затриманні за підозрою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження ґрунтується лише на власних висновках слідчого, натомість як досудове розслідування, спрямоване на перевірку обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення, проведене не було.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Закриваючи кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, слідчим не зазначено, в діях яких саме осіб відсутній склад кримінального правопорушення, які дії службових осіб були предметом перевірки на наявність складу кримінального правопорушення, та на підставі яких доказів слідчий прийшов до висновку про його відсутність.

Крім того, невмотивованість оскаржуваної постанови також пов`язана з тим, що в ній не зазначено який елемент складу кримінального правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона чи суб`єкт виключає вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає собою закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, постанова слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 18.12.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015р., підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Зважаючи на викладені заявником обставини вчинення ймовірних кримінальних правопорушень, органу досудового розслідування при новому розслідуванні належить провести всебічне та ефективне досудове розслідування, в ході якого з`ясувати дійсні факти вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_4 , здійснити інші перевірочні та слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, направлені на виконання завдань кримінального судочинства, і, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження в справі, яке, у будь-якому випадку, має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 18.12.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015р. за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371 та ч. 1 ст. 372 КК України, задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 18.12.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015р., скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015р., направити до прокуратури Київської області для проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1