В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2017

Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003591 від 03.10.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, раніше судимого вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 03 жовтня 2015 року, приблизно о 16.30 год., перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Ван Гог», що по вул. Стрийській, 4 у м. Львові, повторно таємно викрав з барної стійки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S 5830», вартістю 2 248 грн., всередині якого знаходились сім-карта оператора «Київстар», вартістю 50 грн., на рахунку якої було 30 грн., що належать ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2 238 грн. 00 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю, відтак, з врахуванням вимог ст.337 КПК України, зокрема того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також стан здоров`я обвинуваченого, який відповідно до виписки із медичної картки хворого ОСОБА_4 та іншої медичної документації, що знаходиться в матеріалах справи, страждає важким захворюванням, а також рядом інших супутніх захворювань. Крім цього, судом враховано, що матеріальної шкоди потерпілій не завдано, оскільки останній повернуто викрадений мобільний телефон «Samsung Galaxy GT-S 5830», вартістю 2 248 грн., всередині якого знаходились сім-карта оператора «Київстар» вартістю 50 грн., на рахунку якої було 30 грн.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи у сукупності вищевказані пом`якшуючі обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України та призначити таке у виді штрафу, відповідно до ч.1 ст.69 КК України.
Оскільки обвинувачений згідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2015 року був засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, то відповідно до ст.72 КК України покарання за цим вироком не може бути складено за даний злочин і тому покарання за попереднім вироком та цей вирок повинні виконуватись окремо один від одного.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Питання речових доказів слід вирішити у встановленому Законом порядку.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
На підставі ч.3 ст.71 КК України покарання, призначене за вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України і встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покарання, призначене за даним вироком у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, - виконувати окремо.
Запобіжний захід у виді застави, обраний відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S 5830 залишити потерпілій ОСОБА_6 , згідно розписки останньої.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя ОСОБА_1