Справа № 308/157/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження від оперативних працівників Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області отримано рапорт від 03.01.2017 на виконання наданого їм доручення у даному кримінальному провадженні, з матеріалів якого встановлено, що на території Тячівського району здійснюється діяльність, пов`язана з гральним бізнесом. Як встановлено, до вчинення указаного злочину причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який здійснює незаконну діяльність, пов`язану з незаконним гральним бізнесом, зокрема, в приміщенні будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане приміщення ОСОБА_5 орендує у громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 .
Окрім цього, встановлено, що в середині вищевказаного приміщення знаходиться обладнання, призначене для гри в «покер», на якому регулярно проводяться незаконні азартні ігри.
У період 31.01- 01.02.2017 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, проведено санкціонований обшук в ігровому залі за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- чорний пластиковий кейс з трьома метальними ігровими костями, упаковкою ігрових карт марки «COPAG» та фішки для гри в покер різних номіналів у наступній кількості:24 фішки номіналом «1»; 45 фішок номіналом «50»; 48 фішок номіналом «100»; 48 фішок номіналом «10»; 20 фішок номіналом «20»; 89 фішок номіналом «500»; 17 фішок номіналом «1000»;

-зошит виробництва ТОВ «Полісвіт» з надписом «KING»;

-блокнот чорний з обкладинкою із шкірозамінника з надписом «LOTOS»

-ігрові карти загальною кількістю 246 шт. та ламінований аркуш паперу формату А4 із правилами азартної гри «Блек Джек».

- ноутбук марки «Asus» білого кольору із зарядним пристроєм до нього;

- фішки для гри в покер різних номіналів у наступній кількості 54 фішки номіналом «1000»; 27 фішок номіналом «500»; 48 фішок номіналом «100»; 17 фішок номіналом «5»; 53 фішки номіналом «25»;

-мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою «Life» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

-ігровий стіл для гри в покер.

Окрім цього в ході проведення обшуку у вказаному приміщенні було виявлено 14 осіб чоловічої статі, та проведено їх особистий обшук.

Зокрема під час особистого обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою «Київстар» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон НТС без сім картки оснащений карткою пам`яті micro SD об`ємом 32 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .

Вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_7 мобільні телефони є засобами вчиненого кримінального правопорушення, оскільки використовувались для надання незаконних послуг у сфері грального бізнесу, зокрема для їх організації, а відтак відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, майна дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як зазначено у ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Проаналізувавши клопотання слідчого та додані до нього матеріали суд дійшов висновку, ці речі і документи були вилучені на законних підставах, (згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2017 року) наявні обґрунтовані підстави вважати, що зазначені у клопотанні речі і документи можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні, тому з метою їх збереження слід накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 01.02.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2017 року у справі № 308/157/17, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_4 , у ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою «Київстар» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон НТС без сім картки оснащений карткою пам`яті micro SD об`ємом 32 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .

Ухвала про арешт майна ви конується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1