УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/1252/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 187 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №278/1252/16-к за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року, -
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, виключити з вироку посилання щодо не взяття до уваги даних довідки про вартість навушників через недостовірність і визнання цієї вартості невстановленою, вважати вказану довідку допустимим доказом та включити зазначену в довідці вартість навушників в суму вартості майна ОСОБА_10 , яким заволодів ОСОБА_8 . Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги даних довідки про вартість навушників. Вказує, що суду була надана довідка про вартість навушників з зазначенням модифікації цих навушників.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду в частині скоєння ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України щодо потерпілої ОСОБА_11 та закрити в цій частині провадження за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину; змінити вирок суду в частині скоєння ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, перекваліфікувати його дії на ч.2 ст. 186 КК України та застосувавши ст. 66 КК України призначити останньому більш м`яке покарання. Вказує, що суд не врахував обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 ; протоколи ОМП від 07.04.16р., 08.04.16р., 12.04.16р., 31.03.16р. не можуть бути визнані допустимими доказами; факт скоєння обвинуваченим саме розбійного нападу, а не пограбування не доведений; факт пограбування потерпілої ОСОБА_11 підтверджує лише сама потерпіла. Також, звертає увагу на віктимну поведінку потерпілих.
Вироком суду
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 16.04.2008 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 14.05.2008 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 26.12.2008 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 25.03.2009 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 12.07.2012 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі, -
засуджено:
- за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 вирішено вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обраний раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено в силі.
Вирішено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 7 квітня 2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави: 1370 грн. 10 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 в задоволення цивільного позову прокурора; 5064 грн. 60 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні ЖВ КНДІСЕ судових товарознавчих експертиз.
Згідно вироку суду, 20 березня 2016 року близько 21 години ОСОБА_8 та ОСОБА_12 знаходились на пішохідному мосту в парку імені Ю. Гагаріна в м. Житомирі, де зустріли раніше їм незнайому ОСОБА_13 і у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння її майном.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 в цей час та місці, відволікаючи увагу ОСОБА_13 розмовами та впевнившись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими, рукою таємно зняв з шиї потерпілої ОСОБА_13 золотий ланцюжок вагою 20 г. 583 проби, вартістю 20957 грн. 40 коп., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 , перебуваючи на пішохідному мосту в парку імені Ю. Гагаріна в м. Житомирі, помітив в руках ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Meizu», IMЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, і в нього виник умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій умисел ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_13 піти з ним та ОСОБА_12 через пішохідний міст в лісову смугу с. Зарічани, на що ОСОБА_13 погодилась. Перейшовши через міст близько 100 метрів та знаходячись в лісовій смузі, ОСОБА_8 рукою вирвав з рук ОСОБА_13 вищезазначений мобільний телефон вартістю 3975 грн. 09 коп. та пішов v напрямку с. Зарічани Житомирського району, розпорядившись телефоном на власний розсуд.
5 квітня 2016 року ОСОБА_8 проходив через лісову ділянку місцевості, що розташована на землях Зарічанської сільської ради Житомирського району та області на відстані 750 метрів від пішохідного мосту в парку ім. Ю. Гагаріна м. Житомира, де побачив ОСОБА_10 , який провалився та лежав у канаві. Після цього в ОСОБА_14 виник умисел на вчинення нападу на ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, з метою заволодіння його майном.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 того дня близько 00 год. 55 хв. підійшов до ОСОБА_10 та наніс останньому два удари кулаком по голові, від яких потерпілий втратив свідомість та отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді ран волосяної частини голови.
Користуючись безпорадним станом ОСОБА_10 , який лежав непритомний на землі, ОСОБА_8 заволодів його мобільним телефоном марки «Sigma X-Treme ІР67 Dual sim», вартістю 1119 грн. 96 коп., в якому знаходилась карта пам`яті «Transcend micro SDHC 8 GB», вартістю 90 грн. 25 коп., планшетним персональним комп`ютером марки «Sigma X-Treme PQ79», вартістю 9012 грн., спортивно-туристським наручним годинником марки «Suunto Ambit 3», вартістю 13432 грн. 80 коп., навушниками «Sony» невстановленої вартості, золотим ланцюжком 585 проби вагою 2 г., вартістю 2018,42 грн., а всього майном ОСОБА_10 на загальну суму 25673 грн. 43 коп., яким розпорядився на власний розсуд.
В судове засідання апеляційного суду потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги з наведених у них мотивів, обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги захисника та заперечення проти апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги захисника та міркування захисника в заперечення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України судом кваліфіковано вірно.
В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю та показав, що в один із днів весною 2016 року (точної дати не пам`ятає) у вечірній час він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 на мосту парку ім. Гагаріна в м. Житомирі побачили раніше незнайому жінку, підійшли та познайомились із нею, та назвалась ОСОБА_16 . Під час спілкування обвинувачений помітив на шиї ОСОБА_16 золотий ланцюжок та вирішив його викрасти. Для цього непомітно для неї, в той час коли вона спілкувалась із ОСОБА_17 , однією рукою розстібнув застібку ланцюжка та поклав його в свою кишеню. У подальшому бачив, як ОСОБА_16 спілкувалась по мобільному телефону, тоді вирішив ним заволодіти. З цією метою вирвав телефон з її рук та побіг до намету, в якому проживав з ОСОБА_17 . В подальшому телефон загубив десь біля намету. Золотий ланцюжок, викрадений у ОСОБА_18 , наступного дня разом з ОСОБА_17 продав в Житомирі на ринку за 3-4 тисячі гривень.
Іншої ночі тією весною він йшов по лісосмузі біля мості парку ім. ОСОБА_19 разом з ОСОБА_17 та почув крики по допомогу. Наказав ОСОБА_17 повертатись до намету, а сам підійшов ближче та побачив в канаві хлопця, який сидів на землі. Обвинувачений стрибнув до ями та наніс цьому хлопцю два удари по голові, від яких той впав на землю. Тоді обвинувачений зняв з шиї хлопця золотий ланцюжок, з руки годинник, а також забрав телефон, планшетний комп`ютер та рюкзак, які знаходились поруч із потерпілим. З цими речами обвинувачений пішов до намету, в якому проживав з ОСОБА_17 , та заховав, після чого вони з ОСОБА_17 лягли спати. Близько 4-5 години ранку до них до намету прийшов зазначений хлопець із другом та поліцейськими, однак потерпілий обвинуваченого не впізнав, а під час візуального огляду намету поліцейські речей потерпілого не виявили. Після того, як потерпілий та поліцейські пішли, обвинувачений з ОСОБА_17 пішли на ринок, де продали вищезазначені речі потерпілого перекупникам.
Свої показання обвинувачений ОСОБА_8 деталізував під час слідчих експериментів (т. 1 а.п. 138-143, 204-210, т. 2 а.п. 56-60).
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, за які його засуджено, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:
По епізоду заволодіння майном ОСОБА_13 :
- показаннях потерпілої ОСОБА_13 про те, що 20.03.2016 року близько 21 години вона перебувала на пішохідному мосту парку ім. Гагаріна в м. Житомирі. В цей час до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , познайомилась із ними, остання дала потерпілій щось випити, після чого потерпіла разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_17 пішли в лісосмугу. При цьому ОСОБА_17 розповідала про їх з ОСОБА_22 скрутне матеріальне становище. Пожалівши їх, потерпіла зателефонувала по власному мобільному телефону марки Мейзу своєму знайомому ОСОБА_23 , якого попросила привезти ОСОБА_22 з ОСОБА_17 їжу. В цей час ОСОБА_22 підбіг до потерпілої та вихопивши в неї з рук мобільний телефон, побіг в бік намету, де він проживав із ОСОБА_17 . Потерпіла схопила ОСОБА_17 за руку та сказала, щоб вона покликала ОСОБА_22 , що ОСОБА_17 і виконала. Коли ОСОБА_22 повернувся, то наніс потерпілій декілька ударів, після чого з місця події втік разом з ОСОБА_17 . Потерпіла в подальшому виявила відсутність золотого ланцюжка, який знаходився у неї на шиї. З приводу грабежу звернулась до поліції і згодом поліцейськими їй було повернуто мобільний телефон, золотий ланцюжок повернуто не було. Свої показання потерпіла ОСОБА_13 деталізувала під час слідчого експерименту (т. 2 а.п. 32-36). При проведенні пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_13 по зовнішньому вигляду та рисам обличчя впізнала ОСОБА_8 та ОСОБА_12 як осіб, яких зустріла 20.03.2016 року на пішохідному мосту парку ім. Гагаріна м. Житомира (т. 2 а.п. 37-42);
- показаннях свідка ОСОБА_23 , який підтвердив показання потерпілої ОСОБА_13 про те, що вона в той день близько 21 години телефонувала йому, повідомила, що зустріла в парку ім. Гагаріна чоловіка та жінку і просила свідка привезти їм їжу, свідок запропонував зробити це наступного дня через зайнятість. В той же день близько 22 години свідку зателефонувала знайома та повідомила, що ОСОБА_13 була пограбована;
- показаннях свідка ОСОБА_12 , яка показала, що співмешкала з ОСОБА_22 з 17.09.2015р., проживали в наметі в лісосмузі за мостом парку ім. Гагаріна. В березні 2016 року (точної дати не пам`ятає) разом з ОСОБА_22 на названому мосту побачили раніше не знайому ОСОБА_18 , познайомились. Свідок запропонувала потерпілій випити, та погодилась. Бачила, як в цей час ОСОБА_22 щось швидко ховав у кишеню, згодом від останнього дізналась, що він ховав золотий ланцюжок, який непомітно зняв з шиї потерпілої. ОСОБА_22 побачив у ОСОБА_16 мобільний телефон та попросив його, щоб зателефонувати, після чого ОСОБА_16 віддала свій телефон ОСОБА_22 . Свідок бачила, як ОСОБА_22 відходив із телефоном ОСОБА_11 , після чого він повернувся, між ним та ОСОБА_11 відбулась штовханина, після якої свідок з ОСОБА_22 з місця події пішли купувати горілку. Наступного дня з ОСОБА_22 викрадений у ОСОБА_11 ланцюжок продали на ринку м. Житомира перекупнику за 4000 грн. Свої показання свідок ОСОБА_12 деталізувала під час слідчого експерименту (т. 2 а.п. 10-30).
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що факт пограбування ОСОБА_13 підтверджує лише сама потерпіла, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки показання потерпілої узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що саме він вихопив мобільний телефон з рук потерпілої. В цій частині покази свідка ОСОБА_17 суд оцінив критично.
Окрім того, по вказаному епізоду вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується даними:
- протоколу прийняття заяви ОСОБА_13 від 21.03.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення (т. 2 а.п. 2);
- протоколу огляду місця події від 21.03.2016 року, під час якого з участю потерпілої ОСОБА_13 оглянуто місце вчинення злочину відкриту ділянку місцевості, що знаходиться на відстані 180 м від пішохідного мосту парку ім. Гагаріна м. Житомира (т. 2 а.п. 3-4);
- роздруківки про вартість золота, відповідно до якої вартість 1 г. металу (золота) станом на 21.03.2016 року складає 1047 грн. 87 коп. (т. 2 а.п. 9);
- протоколу огляду місця події від 31.03.2016 року, під час якого в кабінеті Житомирського відділу поліції оглянуто телефон марки "Meizu". Присутній при огляді ОСОБА_24 пояснив, що даний телефон він знайшов за пішохідним мостом парку ім. Гагаріна м. Житомира 20.03.2016 року (т. 2 а.п. 6-7);
- висновку судової товарознавчої експертизи від 12.05.2016 року № 318/16-25, відповідно до якого вартість мобільного телефону "Meizu M2 Note 16 GB Grey", бувшого в експлуатації, станом на 20.03.2016 року складала 3975 грн. 09 коп. (т. 2 а.п. 43-53);
- товарного чеку про придбання в лютому 2016 року мобільного телефону "Meizu M2 Note Grey" (т. 2 а.п. 54);
Покази потерпілої ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_8 по факту крадіжки майна, вчиненої повторно та грабежу майна, вчиненому повторно узгоджуються з вищенаведеними доказами.
По епізоду вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 :
- показаннях потерпілого ОСОБА_10 про те, що 4 квітня 2016 року увечері він відпочивав у лісосмузі за пішохідним мостом парку ім. Гагаріна. В нього був рюкзак, в якому були планшет Сігма та навушники Соні, при собі мав мобільний телефон Сігма. Опівночі повертався додому, однак впав в рів. Розуміючи, що не може вибратись самотужки, зателефонував другу ОСОБА_25 та повідомив про подію. В цей час побачив світло від ліхтаря, про що під час розмови також повідомив ОСОБА_26 . Однак відчув удар по голові, після чого втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то відчув, як з його руки хтось знімає годинник. Відчув ще один удар по голові, від якого знов втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то виявив відсутність рюкзаку з речами, мобільного телефону та золотого ланцюжка, який був на шиї. Вибрався із рову, пішов у бік пішохідного мосту, на якому побачив Забавського із поліцейськими, яким потерпілий розповів про напад на нього, після чого було зафіксовано його тілесні ушкодження, а потім госпіталізовано. При призначенні покарання покладається на розсуд суду. Свої показання потерпілий ОСОБА_10 деталізував під час слідчого експерименту (т. 1 а.п. 197-200);
- показаннях свідка ОСОБА_25 , який підтвердив показання потерпілого ОСОБА_10 про те, що останній в ніч з 4 на 5 квітня 2016 року опівночі телефонував йому та повідомив, що впав в яму і не може самотужки вибратися з неї, а також про те, що хтось світить йому ліхтариком в обличчя, після чого зв`язок раптово пропав. Свідок зателефонував до поліції та близько 1 години ночі разом з поліцейськими зустрів ОСОБА_27 на мосту парку ім. Гагаріна, на обличчі якого були сліди побиття. Поліщук повідомив, що після того, як він впав у яму, невідома особа його вдарила та пограбувала;
- показаннях свідка ОСОБА_28 , яка показала, що її син ОСОБА_10 в той день близько 21 години пішов з дому за міст парку ім. Гагаріна відпочивати. Вночі декілька разів телефонувала йому на мобільний телефон, однак зв`язку не було. Ранком наступного дня зателефонував друг сина ОСОБА_25 та повідомив, що її син в лікарні. Приїхала в лікарню, де лікувався син зі слідами побиття. Він розповів, що йшов за мостом парку ім. Гагаріна, впав в яму, не міг вибратися з неї. Потім побачив двох осіб, які підійшли до ями, вдарили його і викрали планшет, годинник, телефон та інше майно;
- показаннях свідка ОСОБА_12 , яка показала, що в квітні 2016 року (точної дати не пам`ятає) вечором йшли за мостом парку ім. Гагаріна разом з ОСОБА_22 , який сказав, що хтось впав в яму й пішов туди подивитись. Через деякий час приніс до намету, в якому вони жили з ОСОБА_22 , ноутбук, золотий ланцюжок, годинник, які останній з його слів відібрав у невідомого чоловіка, побивши його. В ту ж ніч до їх намету приходили поліцейські, які питали їх з ОСОБА_22 , чи відомо їм щось з приводу побиття ОСОБА_27 та заволодіння його майном. Свої показання свідок ОСОБА_12 деталізувала під час слідчого експерименту, вказавши місця, де ОСОБА_22 заховав речі ОСОБА_27 та його сумку, а також місця в місті Житомирі, де у подальшому вони з ОСОБА_22 продали ці речі (т. 1 а.п. 95-101);
- показаннях свідка ОСОБА_29 , який показав, що приблизно в квітні 2016 року (точної дати не пам`ятає) близько 10 години на Житньому ринку він придбав у обвинуваченого з жінкою планшет Сігма за 200 грн. Через 2 дні даний планшет було видано поліції. Свої показання свідок ОСОБА_29 деталізував під час слідчого експерименту (т. 1 а.п. 108-109), а під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками по зовнішньому вигляду та рисам обличчя впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_12 як осіб, у яких придбав планшет (т. 1 а.п. 102-107);
- показаннях свідка ОСОБА_30 про те, що на початку квітня 2016 року (точної дати не пам`ятає) близько 8 години на перехресті вулиць Небесної Сотні та Лятошинського придбав у обвинуваченого з дівчиною золотий ланцюжок вагою 2 г за 800 грн. Того ж дня продав ланцюжок невідомій особі за 900 грн. Свої показання свідок ОСОБА_30 деталізував під час слідчого експерименту (т. 1 а.п. 117-120). Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_30 по зовнішньому вигляду та рисам обличчя впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_12 як осіб, у яких придбав золотий ланцюжок (т. 1 а.п. 113-116).
Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 по вказаному епізоду підтверджується даними:
- протоколу прийняття заяви від ОСОБА_10 від 05.04.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення (т. 1 а.п. 83);
- протоколу огляду місця події від 05.04.2016 року, під час якого з участю потерпілого ОСОБА_10 оглянуто місце вчинення злочину відкриту ділянку місцевості, що знаходиться на відстані 750 м. від пішохідного мосту парку ім. Гагаріна м. Житомира, та в кущах біля намету виявлено рюкзак ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 85-88);
- протоколу огляду місця події від 12.04.2016 року, під час якого в кабінеті Житомирського районного відділення поліції з участю ОСОБА_10 оглянуто виявлену біля намету спортивну сумку чорного кольору, в якій знаходились його речі: пластикова пляшка з надписом "Кока-Кола", джинси, куртка (т. 1 а.п. 147-148);
- заяви ОСОБА_12 від 07.04.2016 року про добровільну передачу працівникам поліції власного мобільного телефону марки "TECNO", в якому знаходиться карта пам`яті (т. 1 а.п. 89);
- протоколу огляду місця події від 07.04.2016 року, під час якого в кабінеті Житомирського районного відділення поліції оглянуто виданий ОСОБА_12 телефон, в якому знаходилася карта пам`яті та сім-карта. Присутня при огляді ОСОБА_12 пояснила, що виявлена карта пам`яті знаходилась в мобільному телефоні "Sigma", який ОСОБА_8 відібрав у невідомого хлопця (т. 1 а.п. 90-91);
- протоколу огляду предметів від 07.04.2016 року, під час якого оглянуто мобільний телефон марки "TECNO", з якого вилучено флеш-карту "Transcend" 8 Гб (т. 1 а.п. 40-42);
- висновку судової товарознавчої експертизи від 17.05.2016 року № 280/16-25, відповідно до якого вартість карти пам`яті "Transcend microSDHC 8Gb Class 4", бувшої в експлуатації, станом на 05.04.2016 року складала 90 грн. 25 коп. (т. 1 а.п. 170-176);
- заяви ОСОБА_29 від 07.04.2016 року про добровільну передачу працівникам поліції планшету марки "Sigma" (т. 1 а.п. 110);
- протоколу огляду місця події від 07.04.2016 року, під час якого в кабінеті Житомирського районного відділення поліції оглянуто виданий ОСОБА_29 планшет марки "Sigma" (т. 1 а.п. 111);
- висновку судової товарознавчої експертизи від 19.05.2016 року № 282/16-25, відповідно до якого вартість планшета "Sigma mobile X-treme", бувшого в експлуатації, станом на 05.04.2016 року складала 9012 грн. (т. 1 а.п. 149-158);
- заяви ОСОБА_31 від 08.04.2016 року про добровільну передачу працівникам поліції електронного годинника та ліхтарика, які йому передав його знайомий ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 121);
- протоколу огляду місця події від 08.04.2016 року, під час якого в кабінеті Житомирського районного відділення поліції оглянуто видані ОСОБА_32 електронний годинник SUUNTO та ліхтарик (т. 1 а.п. 122);
- протоколу проведення слідчого експерименту від 9.04.2016 року зі свідком ОСОБА_32 , під час якого останній показав місця, де він 05.04.2016 року зустрів свого знайомого ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , з якими пили горілку, ОСОБА_8 демонстрував планшет, годинник, які зі слів останнього він відібрав напередодні у невідомого хлопця, а також місце, де ОСОБА_8 передав свідку названий годинник (т. 1 а.п. 123-127);
- висновку судової товарознавчої експертизи від 18.05.2016 року № 281/16-25, відповідно до якого вартість спортивно-туристського чоловічого наручного годинника "Suunto Ambit3 Peak Black HR", бувшого в експлуатації, станом на 05.04.2016 року складала 13432 грн. 80 коп. (т. 1 а.п. 159-168);
- заяви ОСОБА_33 від 09.04.2016 року про добровільну передачу працівникам поліції мобільного телефону марки "Sigma" (т. 1 а.п. 128);
- протоколу огляду місця події від 09.04.2016 року, під час якого в приміщенні "ремонт мобільних телефонів" в магазині "Ремпобуттехніка", що в АДРЕСА_2 , оглянуто мобільний телефон марки "Sigma" (т. 1 а.п. 129-130);
- висновку судової товарознавчої експертизи від 16.05.2016 року № 279/16-25, відповідно до якого вартість мобільного телефону "Sigma mobile X-treme IP67 Dual Sim Black Orange", бувшого в експлуатації, станом на 05.04.2016 року складала 1119 грн. 96 коп. (т. 1 а.п. 177-187);
- протоколу огляду предметів від 12.04.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , під час якого останній впізнав у оглянутих мобільному телефоні та планшеті марки Сігма, годиннику Суунто та флешкарті свої речі, які в нього знаходились під час розбійного нападу 05.04.2016 року (т. 1 а.п. 144-146);
- роздруківки про вартість золота, відповідно до якої вартість 1 г. металу (золота) станом на 05.04.2016 року складає 1009 грн. 21 коп. (т. 1 а.п. 190-191);
- гарантійного талону про придбання 19.05.2015 року годинника Suunto Ambit 3 та товарного чеку про придбання 21.05.2015 року планшету Sigma Х-Tremе РQ79 (а.п. 195-196);
- висновку судово-медичної експертизи від 26.04.2016 року № 1097, відповідно до якого у ОСОБА_10 при госпіталізації виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді ран волосяної частини голови, могли виникнути 05.04.2016 року за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, тобто внаслідок нанесення ударів кулаком (т. 1 а.п. 201-202);
- висновку судово-медичної експертизи від 20.05.2016 року № 1309, з якого вбачається, що при огляді ОСОБА_10 виявлено два рубці в ділянці волосяної частини голови, котрі являються наслідком заживлення ран, які в свою чергу могли виникнути 05.04.2016 року від двох ударів по голові кулаками, ногами, взутими у взуття (т. 1 а.п. 211-212).
Таким чином, дослідивши всі вказані докази, оцінивши їх у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Твердження апелянта про те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях та про віктимну поведінку потерпілих апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення.
Доводи захисника про те, що протоколи ОМП від 07.04.16р., 08.04.16р., 12.04.16р., 31.03.16р. не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки вказані слідчі дії проведені у місцях (кабінеті слідчого, приміщенні магазину тощо), де ніяких подій не відбувалось апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, вказані слідчі дії проведені у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, яка надає слідчому право з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення провести огляд, в тому числі й місця події. Застосування в назві протоколу слідчої дії формулювання «місця події» не вплинуло як на права та обов`язки осіб, присутніх при її проведенні, так і на достовірність даних, відображених у протоколі.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про закриття провадження по справі щодо обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину безпідставні, оскільки суперечать встановленим обставинам і вищенаведеним доказам за вказаним епізодом.
Доводи захисника ОСОБА_7 про зміну кваліфікації дій ОСОБА_8 із ч.1 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України також суперечать встановленим обставинам, а саме показам самого обвинуваченого.
Доводи захисника ОСОБА_34 про застосування ст. 66 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання безпідставні.
Так, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкції статей за якими його засуджено. Судом враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, за що неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, непрацюючий, неодружений, без постійного місця проживання, за місцем реєстрації характеризується негативно та призначено покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
З вищенаведеними висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд та, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, не вбачає підстав для скасування вироку суду.
Інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд не взяв до уваги даних довідки про вартість навушників, апеляційний суд вважає їх безпідставними.
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_8 обвинувачується у заволодінні навушниками ОСОБА_10 марки Sony вартістю 3200 грн. На підтвердження вартості цих навушників суду було надано відповідну довідку від 12.04.2016 року (т. 1 а.п. 188). Разом з тим, суд відкинув дані довідки про вартість навушників як недостовірні, і вважав цю вартість невстановленою, отже, й виключив зазначену в довідці вартість навушників з суми вартості майна ОСОБА_10 , яким заволодів ОСОБА_8 .
Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК України зобов`язано слідчого, прокурора для визначення розміру матеріальних збитків звернутись до експерта для проведення експертизи. Таким чином, законодавцем встановлено певний засіб доказування розміру шкоди, заподіяної злочином, така обставина не може доказуватись іншими засобами доказування. Тому усі докази, подані на підтвердження такого розміру та які містяться у інших джерелах, не можуть вважатись достовірними.
Крім того, у вказаній довідці не зазначено артикул навушників марки «Sony» моделі «MDR», та вартість зазначена станом на 05.04.2015 року, тоді як кримінальне правопорушення було скоєно 05.04.2016р., а тому вказана в довідці ціна не може вважатись встановленою вартістю навушників.
За таких обставин, вирок суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування чи зміни не має.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: