1-в/754/175/17
У Х В А Л А
Іменем України
19 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання начальника Любарського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про усунення протиріч між вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2017 року та ст. 76 КК України, щодо обов`язкового покладення судом обов`язків на засудженого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 76 КК України,
Встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну місця поживання та роботи.
Начальник Любарського районного сектору з питань пробації звернувся до суду з поданням в порядку виконання зазначеного вироку суду, в якому зазначає, що внаслідок набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року, були внесені зміни, зокрема, до ст. 76 КК України, у зв`язку з чим просить вирішити питання про усунення протиріч вироку суду вимогам ст. 76 КК України чинної редакції.
В судовому засіданні прокурор просив вирішити подання на розсуд суду.
Суд, дослідивши подання та матеріали кримінального провадження, вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України питання про звільнення засудженого від відбування покарання та покладення на нього певних обов`язків проводиться судом при постановленні вироку. Вказані обов`язки, які вироком суду були покладені на засудженого, не можуть бути змінені в порядку ст. 537 КПК України, тобто в порядку усунення протиріч та сумнівів.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України злочинність і караність визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. За таких обставин, на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення діяла редакція ст.76 КК України, яка не містила обов`язкової вимоги покладати на засуджених обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Крім того, усунення протиріч у вироці суду, які суперечать ч. 2 ст. 76 КК України чинної редакції, неможливе, оскільки це приведе до зміни його змісту та міри покарання засудженого, що погіршить його становище.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 539 КПК України, суд, -
Ухвалив:
В задоволенні подання начальника Любарського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя -