Справа № 541/723/17
Провадження № 1-кс/541/200/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
20 квітня 2017 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Миргороді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , що виразилась у неповерненні йому тимчасово вилученого його автомобіля «Сеат-Кордоба», 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію НОМЕР_2 , незаконною та зобов`язати слідчого повернути їх йому.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 24.12.2016 року слідчим Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001416 від 24 грудня 2016 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України, тимчасово вилучив належний йому автомобіль «Сеат-Кордоба», 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 від 13 березня 2015 року. Підставою для такого вилучення було те, що нібито на кузові автомобіля змінено ідентифікаційний номер. З того часу арешт на автомобіль не накладено, про підозру йому не повідомлено, тому, вважаючи що підстав для неповернення йому автомобіля немає, він 10 березня 2017 року звернувся до керівника Миргородської місцевої прокуратури із скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просив на підставі ст.169 КПК України винести постанову про повернення вилученого в нього автомобіля. 23 березня 2017 року поштовим відправленням він отримав відповідь від 15 березня 2017 року, якою прокурор відмовив у його проханні та рекомендував звернутись до територіального суду.

В судовому засіданні по розгляду скарги ОСОБА_3 пояснив, що під час перереєстрації його автомобіля «Сеат Кордоба», який він придбав два роки тому, у територіальному сервісному центрі в м. Миргороді в ході огляду транспортного засобу та документів виявлено факт підозри підробки ідентифікаційного номера кузова. Під час огляду місця події вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію було вилучено. До цього часу вилучене майно йому не повернуте. В разі задоволення скарги та повернення йому автомобіля зобов`язувався зберігати його в незмінному вигляді до вирішення справи по суті.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав в повному обсязі з підстав, у ній викладених. Також вказував, що вилучений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію є тимчасово вилученим майном, арешт на нього не накладався, а тому воно підлягає поверненню володільцю. Крім того вважав неналежним зберігання транспортного засобу на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та повернення автомобіля, посилаючись на те, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Транспортний засіб та документи на нього були вилучені під час огляду, проведеного з дозволу ОСОБА_3 , 24 грудня 2016 року, однак із клопотанням про арешт майна слідчий або прокурор не звертався. На даний час, 10.01.2017р., проведена експертиза автомобіля, яка підтвердила факт заміни номеру кузова, експертиза свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ще не проводилася.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення володільця тимчасово вилученого майна, його представника та слідчого, вивчивши й дослідивши письмові матеріали скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є володільцем та власником транспортного засобу марки «SEAT CORDOBA», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.03.2015.

У своїй письмовій відповіді на скаргу на бездіяльність слідчого та повернення автомобіля керівник Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 вказує, що постановою слідчого від 24.12.2016 вилучений автомобіль «SEAT CORDOBA», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 13.03.2015 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001416 від 24 грудня 2016 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України. За результатами досудового розслідування прийматиметься відповідне процесуальне рішення, про яке слідчий повинен повідомити зацікавлених осіб у порядку, передбаченому КПК України, в тому числі й питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що автомобіль марки «SEAT CORDOBA», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 13.03.2015 мають статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що даний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають бути повернуті особі, у якої вони були вилучені, отже бездіяльність слідчого щодо неповернення зазначеного майна є незаконною.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже вимоги скарги про зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 169, 171, 173, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучений транспортний засіб - автомобіль марки «SEAT CORDOBA», д.н.з. НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.03.2015 їх володільцю ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1