Ухвала іменем україни 25 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Полісся Сосницького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що згідно зі ст. 89 КК України судимостей не мав.

За вироком Сосницького районного суду Чернігівської області

від 17 серпня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

1 рік.

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду цей вирок районного суду змінено та постановлено згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати

ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 04 квітня 2016 року приблизно о 14.00 год., проникнувши до будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав 2020 дол. США та 80 000 грн, завдавши ОСОБА_7 , 1928 року народження, матеріальної шкоди у сумі 132 722 грн.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону

та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі ОСОБА_6 унаслідок м`якості.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав касаційну скаргу і просив скасувати ухвалу апеляційного суду

та призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково.

Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6

у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Разом із тим, доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого унаслідок м`якості виявились обгрунтованими.
Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання, яке необхідно призначити

ОСОБА_6 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, урахував тяжкість вчиненого ним протиправного діяння, те, що винний негативно характеризується за місцем проживання, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання винного, суд визнав щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі наведених даних у їх сукупності районний суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до винного положення ст. 75 КК України, і звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

У подальшому суд апеляційної інстанції погодився з таким рішенням районного суду, також урахувавши сталі соціальні зв`язки

ОСОБА_6 , наявність у нього сім`ї, постійного місця проживання, його походження з багатодітної сім`ї та наявність у нього матері пенсійного віку.

Разом із тим, приймаючи такі рішення, суди не повністю врахували всі обставини вчиненого протиправного діяння, його наслідків, а також дані, що негативно характеризують ОСОБА_6 .

Зокрема, поза увагою суддів залишилося те, що ОСОБА_6 вчинив злочин щодо особи похилого віку, шкоди від протиправного діяння винний не відшкодував, не працює.

Крім того, хоча ОСОБА_6 відповідно до ст. 89 КК України судимостей не має, але як свідчать матеріали справи у минулому, двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності та за рішеннями суду звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак належних висновків для себе не зробив і знову вчинив протиправне діяння, що свідчить про схильність винного до вчинення протиправних діянь та його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, з огляду на наведене, та з урахуванням конкретних обставин справи й мети покарання, що передбачає, крім кари, ще й попередження вчинення нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про звільнення винного від відбування покарання з випробуванням не можна вважати законним та обгрунтованим.

Однак з урахуванням обсягу повноважень суду апеляційної інстанції та змісту апеляційної скарги прокурора скасуванню підлягає лише оскаржувана ухвала апеляційного суду з призначенням нового розгляду

в суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен урахувати наведене

в цій ухвалі, перевірити всі доводи, наведені в поданій апеляційній скарзі, оцінити кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно

до вимог процесуального та матеріального законів.
Якщо у результаті нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції суд не встановить нових позитивних даних про особу ОСОБА_6 чи обставин, що пом`якшують покарання, то рішення

про звільнення його від відбування покарання з випробуванням слід вважати незаконними та необгрунтованими.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області

від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3