Справа № 727/3064/17
Провадження № 1-кп/727/168/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2010 року за ст..307 ч.2, 309 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.12.2010 року за ст..ст.185 ч.3, 289 ч.1, 15 ч.2, 71, 70 ч.4 КК України до 6-ти років позбавлення волі; Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 01.02.2011 року зазначений вирок суду змінено; а саме засуджено ОСОБА_6 за ст..289 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст..70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів та по вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2010 року призначено покарання шляхом часткового приєднання покарання за визначеним вироком у виді 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі; за ст..ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст..71 КК України за сукупністю цих вироків, шляхом часткового складання покарань призначених судом, остаточно призначено покарання у виді 6-ти років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.08.2012 року на підставі ст..84 КК України, 408 КПК України в зв`язку з хворобою; вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.02.2014 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 03.06.2014 року, за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у вигляді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03.04.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, -

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, в середині лютого 2017 року в нічний час ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замка, проник до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 , а саме електроплиту білого кольору «Pitsos». Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 10630 грн.

Окрім того, 24.02.2017 року близько 14:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого умислу, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме дитячий велосипед рожево-чорного кольору марки «Turbo trike», вартістю 1500 грн. В подальшому ОСОБА_6 з місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в середині лютого 2017 року він, перебуваючи по вул.Бульвар Героїв Крут в м.Чернівці, зірвав навісний замок у підвалі. При цьому, підвал вибрав випадково, потерпілу не знав. Двері підвалу були зачинені на навісний замок, який він зірвав за допомогою труби, яка лежала там у підвалі. Викрадену електроплитку віз на візку, який знайшов у сусідньому відчиненому підвалі. Плиту сховав на вул.Проспект Незалежності в м.Чернівці. В подальшому ця плитка була ним добровільно повернута потерпілій. З приводу другого епізоду вказав, що прогулювався по вул.Першотравневій в м.Чернівці. У відкритому підїзді побачив велосипед, який і викрав. Намагався викрадений велосипед продати на ринку по вул.Героїв Майдану, однак не зміг. Після цього обвинувачений пішов до малознайомого на ім`я ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_4 , якому й залишив викрадений велосипед. При цьому, сказав, що цей велосипед належить його племіннику, потім він його забере. Згодом викрадений велосипед вилучили працівники поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, врахувати стан його здоров`я, а саме те, що він хворіє на туберкульоз.

Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що у лютому 2017 року її повідомив сусід, що у підвалі все відчинено. А саме, було викрадено електроплитку. Вона з даного приводу викликала поліцію та через деякий час її викликали на впізнання. Ствердила, що викрадена електроплитка на даний час знаходиться у камері зберігання речових доказів поліції, претензій матеріального чи морального характеру вона до обвинуваченого не має. Також просила суд обвинуваченого суворо не карати та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, однак в матеріалах кримінального провадження наявна її заява, згідно якої вона просить суд розглянути кримінальне провадження у її відсутність, не має до обвинуваченого будь-яких претензій, просить його суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення, із кваліфікуючою ознакою вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини відповідно до ст.12 КК України належать до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості та тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше судимою (т.2 а.п.90, 97-102), по місцю проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.88), на обліку у лікаря-психіатра (т.2 а.п.95) та лікаря-нарколога (т.2 а.п.87) не перебуває. Разом з тим, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №33/14-55-17/Т-92 від 24.04.2017 року поставлено діагноз МРТБ (18.02.2014) легень (дисемінований) Дестр+, МБТ+, М+, К+, резист І (H, П, E, Z, I), резист ІІ (Et, Km), гіст 0, кат 4 (РТБ), ког (2014).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також повне відшкодування спричиненої потерпілим шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, враховуючи те, що злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 належать до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, той факт, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без реального відбування покарання, підстав для застосування до ОСОБА_6 вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, завдана злочином шкода потерпілим відшкодована, у потерпілих до обвинуваченого немає претензій матеріального та морального характеру; при цьому потерпіла ОСОБА_5 просила суд застосувати при призначенні покарання обвинуваченому вимоги ст.69 КК України, а також враховуючи хворобливий стан здоров`я обвинуваченого, що підтверджується медичною довідкою, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_6 можливо застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України, а саме у вигляді 2-х років позбавлення волі.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.72 ч.5 КК України, ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді 2 -х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України ОСОБА_6 за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03.04.2017 року та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 06 березня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою в Чернівецькій УВП №33 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з моменту затримання до дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: електроплиту «Pitsos», яка згідно постанови слідчого від 07.03.2017 року визнана речовим доказом по кримінальному провадженню (т.2 а.п.43) та згідно квитанції №3583 (т.2 а.п.42) передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: два навісних замка, які згідно постанови слідчого від 07.03.2017 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (т.2 а.п.44) знищити.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: велосипед чорно-рожевого кольору фірми «TURBO trike», який згідно постанови слідчого від 02.03.2017 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (т.2 а.п.58) та згідно розписки (т.2 а.п.63) переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1