Номер провадження: 11-сс/785/418/17
Номер справи місцевого суду: 501/291/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

апелянта: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 лютого 2017 року, -

встановила:
У провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 16 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У рамках розслідування кримінального провадження 24 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_1 та на автомобіль «Mercedes-Benz E200», державний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у володінні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпорядження та використання з правом вилучення його у власника.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 лютого 2017 року та постановити нову про відмову в задоволені клопотання про арешт майна, стверджуючи, що арештований автомобіль не є речовим доказом, а слідчий суддя обрав вид арешту, який не передбачений законом з правом вилучення у власника, що не є складовою частиною арешту, який визначено ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також, на думку апелянта, слідчий суддя не навів мотивів, які б вказували на те, що є можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, свідоцтво про реєстрацію автомобіля та сам автомобіль могли зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ствердження представника заявника про те, що ухвала слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 лютого 2017 року прийнята з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства не відповідає дійсності, оскільки слідчим суддею були дотримані всі процесуальні норми діючого законодавства.

Так, слідчим суддею були враховані вимоги ст. 170 КПК України та правова підстава для арешту майна, можливість його використання як доказу у кримінальному проваджені, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, ухвала слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області про задоволення клопотання про арешт майна, є законною та обґрунтованою, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 98, 170, 392, 393, 395, 398, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 лютого 2017 року, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24 лютого 2017 року, залишити без змін.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4