Справа № 366/3067/16-к
Провадження № 1-кп/366/18/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року смт. Іванків

Колегія суддів Іванківського районного суду Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000549 від 28.07.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красятичі, Поліського району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Іванківського районного суду Київської області від 14.08.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17 червня 2013 року іспитовий строк ОСОБА_11 , скасовано та направлено його для відбування покарання згідно вироку суду від 14.08.2012 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стайки, Кагарлицького району, Київської області, українця, громадянина України, перебуваю чого в цивільному шлюбі, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
28 липня 2016 року, приблизно о 02 годині ночі, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , обидва перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (зі слів останніх), на автомобілі марки Ford Escort, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 (на законних підставах), з метою помсти за крадіжку, яку на думку ОСОБА_11 вчинив ОСОБА_13 з дружиною ОСОБА_14 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , де проживали ОСОБА_13 з дружиною ОСОБА_14 .

Потім, перебуваючи безпосередньо біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 , з метою приховати своє обличчя, одяг на голову маску з прорізами для очей, а на руки трапчані рукавиці та з багажного відділення автомобіля дістав металевий лом.

В подальшому, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою вбивства ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 , зайшли на подвір`я, де ОСОБА_12 за допомогою металевого лома намагався відчинити вхідні двері до веранди, в той час як ОСОБА_11 розбивши скло у вікні веранди, та через отвір, що утворився проник в середину та вибив двері із середини, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зайшли до будинку.

В подальшому, після того як ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , проникнувши до будинку, зайшли до житлової кімнати та увімкнули в ній світло, виявили на ліжку ОСОБА_13 та його дружину ОСОБА_14 , які відпочивали. Діючи умисно, з метою вбивства останніх, з мотивів помсти за крадіжку у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 схопив за ноги ОСОБА_13 та потяг останнього з ліжка, після чого наніс ОСОБА_13 декілька ударів металевим ломом в область голови та тулуба. В цей час ОСОБА_14 , намагаючись захистити чоловіка, так само отримала від ОСОБА_12 декілька ударів металевим ломом в область голови.

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя, до кінця, діючи умисно, з метою вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , з мотивів помсти за вчинену ними у нього крадіжки, вихопивши з рук ОСОБА_12 металевий лом, наніс ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по декілька ударів в область голови та тулубу, після чого залишили будинок та зникли з місця вчинення злочину.

Своїми умисними та узгодженими діями, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 нанесли ОСОБА_13 не менше 4-х ударів в область грудної клітки, не менше 5-ти ударів в область голови та невстановлену кількість ударів по голові та грудній клітці ОСОБА_14 , чим спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження: у вигляді закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер зліва по різним анатомічним лініям з пошкодженням лівої легені, крововиливів лівої скроневої долі, множинних забійних ран на голові та лівому ліктьовому суглобі та ОСОБА_14 тілесні ушкодження: у вигляді фрагментально - уламкових переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливів в м`які тканини голови, крововиливів під тверду мозкову оболонку, множинних забоїв тканини головного мозку, вторинних крововиливів в білу речовину головного мозку, нечисленних синців на обличчі, грудній клітці та на задній поверхні лівого плеча, крововиливів у м`які тканини в область ушкоджень, - які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці вчинення злочину в будинку АДРЕСА_3 . Смерть ОСОБА_13 настала від травматичного шоку, який розвинувся після отримання закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер по різним анатомічним лініям з пошкодженням лівої легені та відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та субарахноїдального крововиливу лівої скроневої долі.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в Київській обласній клінічній лікарні. Смерть ОСОБА_14 настала від відкритої черепно-мозкової травми, у вигляді ран голови з ознаками рубаних, переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливів під мозкові оболонки та в речовину головного мозку.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті двом особам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 після роз`яснення суті обвинувачення винним себе не визнав та показав суду, що 27 числа (липня місяця) він з дружиною, її сином та друзями їхали з річки, біля бару в смт. Красятичі побачили ОСОБА_15 , який там пиячив. ОСОБА_15 попросив завезти чоловіка, з яким він пив, у ОСОБА_16 . Він ( ОСОБА_17 ) сказав, що зараз не може, бо треба завезти сім`ю додому, повечеряє, і пізніше зможе завезти. Приїхали додому, повечеряли, йому зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що того чоловіка вже везти не треба, але просив забрати його з центра додому (відстань приблизно 1,5 км). Він поїхав, зустрів ОСОБА_15 з ОСОБА_18 біля пекарні, в них була пляшка вина, яку вони розпивали. Там бачив ще й кума ОСОБА_19 . Коли допили вино, ОСОБА_20 пішов додому, бо був дуже п`яний. ОСОБА_15 запропонував поїхати у Мар`янівку. Оскільки ОСОБА_15 вже й так був винен йому гроші, то на прохання щодо поїздки він погодився за умови, якщо ОСОБА_15 заправить пальне. Потім поїхали на заправку у ОСОБА_21 , там поговорили із ОСОБА_22 , заправились, ОСОБА_15 заплатив 150 гривень, і поїхали далі. Він розраховував повернутися за годину. Дорогу показував ОСОБА_15 , оскільки він раніше в ОСОБА_23 не був. Він просив у ОСОБА_15 , щоб той не затримувався, бо дружина завжди сварилася через ОСОБА_15 , оскільки він їй не подобався. ОСОБА_15 відповів, що лише поговорить. Автомобіль зупинив передом до воріт потерпілих. В будинку потерпілих було ввімкнене світло. Зупинився, вийшов з автомобіля закурив. ОСОБА_15 вийшов з машини і пішов, повернувся через хвилину-півтори, попросив монтировку. В цей час він сидів в автомобілі і грався в телефоні, в салоні грала музика. Він ( ОСОБА_17 ) вийшов з автомобіля, з багажника дістав монтировку і дав ОСОБА_15 , думав, що останній має щось там забирати. Ніяких звуків не чув. Через 10-15 хвилин ОСОБА_15 повернувся, віддав монтировку (поклав її в багажник), балаклаву і перчатки поклав біля ручника. Вони поїхали. Під час руху ОСОБА_15 ніби трохи нервував, добавив гучність музики, ні про що не розказував, вийшов біля свого двору. В четвер він ( ОСОБА_17 ) з дружиною складали речі. В п`ятницю їздили до друзів у Володарку, хоча планували цього дня їхати додому в Березань, однак чекали, поки віддадуть борг. У суботу поїхали в пекарню купили булочки, вдома попили чай. Він почув, як до двору під`їхала машина. Він вийшов з хати, побачив чоловіка в цивільному, який запропонував йому поговорити в автомобілі, подумав, що покупець запчастин, вийшов на вулицю, побачив, що сині номерні знаки. Чоловік сказав, що він оперативник, почали запитувати у нього чи був він у ОСОБА_23 . Він їм повідомив, що їздив у Мар`янівку, возив ОСОБА_15 . Потім під`їхала ще одна машина, з неї вийшов чоловік і запитав: «Ну що, він розказує? Ми і не таких ломали». Вивезли його за село, вивели з автомобіля, надягли наручники, давали ляпаси, сказали, щоб казав як треба. Потім повернулися додому, повели за сарай і там били в грудну клітку. Це побачила дружина і вони припинили. Сказали, що дружину також заберуть, зателефонують голові сільської ради, щоб забрав дитину, доки теща не приїде. Раніше казав, що нічого підписувати не буде, а зараз погодився все підписати, бо мав дбати про безпеку своєї сім`ї. Потім його забрали до райвідділу, там він придуману версію про те, що бив по спині, розказав прокурору, але вона сказала, що не вірить йому. Потім його перевели у інший кабінет, запропонували «чекушку», щоб розслабився, він її випив, потім йому принесли ще 0,7, він також випив. Як його вели в ІТТ, він вже не пам`ятає. Пам`ятає, як щось підписував і йому обрізали нігті. Наступного дня вивезли його в СІЗО. У ОСОБА_16 просив завезти його до дружини, бо вона залишилась одна з дитиною, без грошей (гроші всі були на його карточці), на що ОСОБА_24 йому сказав, що якщо все гарно покаже на камеру на слідчому експерименті, то завезе. На слідчому експерименті його 4 чи 5 разів заводили в хату, показували, де лежав чоловік, як він його стягував за ногу, раз вдарив, казали, що получить років сім. ОСОБА_25 потім вже запросили понятих і знімали все на камеру. Потім заїхали у Володарку, у автомобілі він бачився з ОСОБА_26 (дружиною), вона в нього запитувала, чи робив він це, на що він їй сказав, що не робив, але так сказав, щоб побачити її. По дорозі у райвідділ ОСОБА_24 за власні кошти купував йому пиво і сигарети.

На запитання пояснив, що в нього з ОСОБА_15 були сусідські відносини, хоча він ОСОБА_15 знає з негативної сторони, оскільки той постійно пиячить, матір на нього викликала міліцію, чув, що його навіть через неадекватну поведінку в ОСОБА_27 закривали.

ОСОБА_15 наполегливо просив відвезти його в Мар`янівку, щодня, відтоді, як він приїхав у Красятичі, тобто з неділі по середу. Балаклава і перчатки були в автомобілі, оскільки у вівторок він їздив на рибалку, і залишив їх. Маску і перчатки побачив тоді, коли ОСОБА_15 їх поклав, а так ОСОБА_15 весь час був без маски. Він балаклаву не ховав, а разом з іншими речами у четвер склав до пакета. Про смерть потерпілих дізнався у суботу на пекарні (коли купували булочки), сказав кум, що когось вбили, що і його також шукає міліція. Він куму відповів, що не ховається, якщо треба, то знайдуть. У суботу, коли дізнався про те, що міліція шукає, ніби щось відчув, сполоснув монтировку у воді; помив її, бо злякався, що злочин припишують йому. Наголосив, що ОСОБА_15 ложив монтировку в багажник його автомобіля сам, він лише відчинив багажник. Не тоді, ні пізніше, він крові на монтировці не бачив, хоча ще брав її, коли міняв колесо.

В той день, коли возив ОСОБА_15 , був одягнений в берці, камуфльовані штани та чорну майну в тонку білу смужку. Був присутній під час обшуку, бачив, що вилучили берці, кросівки, двоє штанів, дві футболки (синю і голубу) і чорну майку. Коли вдягав голубу футболку, не пам`ятає, на ній не може бути крові ОСОБА_28 . Припускає, що кров могла бути одного з його друзів, які вдягали ту футболку, коли розрізали комбайн на металобрухт і поранились.

Кісточки на руках у ОСОБА_15 були збиті ще до того, як він їхав у Мар`янівку.

Перший адвокат у нього був ще 30 (липня) ввечері, коли він пив, міліція писала, а він підписував. На слідчому експерименті був уже другий адвокат. Він і першому, і другому адвокатові говорив, що такого не робив, але вони не зреагували. Приблизно через два-три тижні його інтереси стали представляти теперішні його захисники. Їх знайшла його дружина. Цим захисникам він довіряв, все їм розповів так, як ось тут суду, адвокати подавали різні клопотання, але ніхто (слідчий) на них не реагував. В автомобілі, коли його везли у райвідділ, чув, як міліціонери між собою говорили, що ОСОБА_15 може не пройти тест на осудність.

Обвинувачений ОСОБА_11 після роз`яснення суті обвинувачення винним себе не визнав та відмовився давати покази, однак погодився відповідати на запитання. Відповідаючи на запитання обвинувачений ОСОБА_11 показав суду:
- ОСОБА_29 будинок потерпілих вони з ОСОБА_17 заходили вдвох. ОСОБА_17 в машині надягнув маску і перчатки, виходив так із машини.

-Лом взяв ОСОБА_17 , щоб потрапити в будинок. Мабуть, лом брали відразу, бо покійний ( ОСОБА_30 ) міг кидатися, щоб не кидався. Покійний мав неадекватний характер. Лом брали, щоб налякати потерпілого.

-Розказував ОСОБА_17 , чого їде в Мар`янівку, бо той у нього запитував навіщо йому туди треба. Він розповідав ОСОБА_17 про крадіжку з дідового будинку, зазначав про ОСОБА_31 . Казав ОСОБА_17 , що хоче поговорити, щоб ОСОБА_30 або відновлював, або приходив і допомагав йому відновлювати. Планував лише поговорити з ОСОБА_32 , чому з ним пішов ОСОБА_17 , не знає, він про це не просив.

-У нього з ОСОБА_32 були неприязні стосунки. ОСОБА_17 потерпілих не знав.

-Двері до будинку були зачинені. Він погупав, однак не було реакції. ОСОБА_33 ( ОСОБА_17 ) монтировкою вдарив у вікно, випали перемички і скло. Він ( ОСОБА_15 ) відкинув те, що відпало, заліз у вікно і відімкнув двері. Пішли в кімнату. Він ввімкнув світло зліва від дверей. Потерпілі були на дивані, ніби не спали, крутились, але на них не відреагували. ОСОБА_30 лежав першим, за ним дружина. ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_31 , стягнув його. ОСОБА_31 вдарив пару-пару раз. Тоді підскочила жінка, хотіла вискочить у двері, ОСОБА_17 вдарив її, вона ойкнула і сіла, у неї відразу з лоба потекла кров. Він ще пару раз вдарив її.

-Про те, що битиме потерпілих, ОСОБА_17 його не попереджав.

-Він і слова не встиг сказати потерпілим. ОСОБА_17 сказав: «Саня хватить». А ОСОБА_17 відповів: «Не лізь».

-Знає, що ОСОБА_17 набагато крепший (сильніший) за нього, раніше у стичках він завжди програвав ОСОБА_17 .

-Він нікого не бив. Під час цього він стояв біля груби, за спиною у ОСОБА_17 , був у шоці. Не знає, чи бачив його ОСОБА_30 .

- ОСОБА_28 сиділа і стогнала, а ОСОБА_30 повзав і стогнав, був весь синій, а голова вся в крові.

-Він не думав, що люди помруть, думав, що вони живі, допомоги їм не надавав, вони обоє стогнали.

-Хто вирішив припинити, не згадає, бо був у шоці.

- ОСОБА_17 весь час був у балаклаві і перчатках, однак куди вони потім поділись йому не відомо. Лома ОСОБА_17 поклав назад до багажника. Вважає, що маску ОСОБА_17 надів, щоб його не впізнали.

-З будинку вийшли вдвох, хто першим йшов, не пам`ятає.

-З ОСОБА_17 потім не бачились, наступного дня він намагався до нього подзвонити, але ОСОБА_17 був поза зоною досяжності.

-Чому у ОСОБА_17 була така агресія відносно потерпілих, сказати не може, можливо через те, що він розказав йому, що ОСОБА_30 розкурочив будинок. Вважає, що ОСОБА_17 вдарив потерпілого, щоб провчить. Зазвичай, якщо до людини так не доходить, то треба дати пару «лящів». Він так і ОСОБА_17 казав, що їде поговорити і дати пару «лящів».

-Він думав, що потерпілий все зрозумів, за що його б`ють, що не треба лізти, куди не треба. Думає (з власного досвіду), що, якщо так б`ють, то відразу згадуються всі гріхи.

-Рука у нього була пошкоджена на роботі у лісі, а ще, коли з тіткою спілкувався.

У судових дебатах обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що вину визнає і щиро розкаюється в тому, що сталося.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, перекладання провини один на одного, винуватість ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по факту умисного вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтверджується наступними доказами, які були оглянуті безпосередньо у судовому засіданні та яким надано судом оцінку, а саме:
-Рапортом, який зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 28.07.2016 року, відповідно до якого на службу 102 надійшло повідомлення від сільського голови с. Мар`янівка, ОСОБА_34 , про те, що в будинку АДРЕСА_3 розбиті вікна та вибиті двері, в будинку розкидані речі, є плями крові, господарі будинку на вигляд мертві;
-Протокол огляду місця події від 28.07.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого в будинку АДРЕСА_3 в одній з кімнат на підлозі виявлено труп ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті. Під час огляду, на трупі виявлено тілесні ушкодження: на лівій половині обличчя 4 колото-різані рани, відмічається патологічна рухливість нижньої щелепи. Під трупом, навколо нього та на ньому наявні сліди бурого кольору. З місця події вилучено змиви з плям бурого кольору з підлоги та стіни; виріз тканини з плямами бурого кольору; сокиру; 2 столових ложки зі столу; один недопалок з підлоги без назви та недопалки з-під цигарок «Прилуки»; три недопалки з-під цигарок «Прилуки» з металевої банки; 3 ножі; 2 мобільні телефони; виріз зі штори та подушки з плямами бурого кольору; 2 сімкарти операторів мобільного зв`язку; змиви з рук та зрізи нігтьових пластин з трупу ОСОБА_13 ;
-Протокол огляду від 29.07.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого проводився огляд в будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_35 , під час якого було вилучено футболку, шорти з плямами бурого кольору та капці;
-Протоколом обшуку від 30.07.2016 року, відповідно до якого проводився обшук в будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_12 , під час якого було вилучено: штани камуфльовані 2 пари, футболка чорного кольору. футболка блакитного кольору, 2 предмети схожі на ножі, кросівки, берци, рослинна речовина зеленого кольору, 2 банки з надписом «Порох охотничий Сокол» з вмістом дрібних пластин зеленого кольору, маска на обличчя чорного кольору, маска на обличчя зеленого кольору, рукавиці чорного кольору;
-Протоколом обшуку від 30.07.2016 року з фототаблицею до нього та з відеозаписом, який у судовому засіданні не переглядався, відповідно до якого проводився обшук автомобіля Ford Escort, д. н. з. НОМЕР_1 , під час якого в багажному відділенні автомобіля було виявлено та в подальшому вилучено предмет, схожий на металевий лом, покривало сірого, червоного, блакитного кольорів, в салоні автомобіля виявлено та вилучено чохол з під ножа, чохли з водійського та переднього пасажирського сидіння, дві гумові накладки на педалі «швидкість» та «гальмування», змив плям бурого кольору з дверної карти дверей зі сторони водія, змив з керма та сам автомобіль марки Ford Escort, д. н. з. НОМЕР_1 ;

-Протокол огляду від 30.07.2016 року, відповідно до якого проводився огляд службового приміщення автозаправної станції, що по вул. Першотравневій, 39 Б в с. Володарка, Поліського району, Київської області. За результатами огляду було вилучено білу стрічку з написом «фіскальний чек» та відеофайл з комп`ютера;

-Протоколом огляду речей від 08.10.2016 року, відповідно до якого, при огляді CD-R диску, на якому мається 2 відеофайли з двох камер спостереження з АЗС в с. Володарка, Поліського району. При огляді 2-го відеофайлу, який підписаний 1.02.R000, видно, що о 01 год. 04 хв. 12 сек. зі сторони центру с. Володарка на АЗС приїхав автомобіль Ford Escort, з якого вийшли двоє осіб, які ззовні схожі на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які після заправки автомобіля пальним, вирушили на ньому в бік с. Городещино, Поліського району, Київської області;

-Висновком експерта № 88 від (початок 28.07.2016 року о 16:00), відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер зліва по різним анатомічним лініям з пошкодженням лівої легені, крововиливи навколо переломів у м`які тканини, які могли утворитися 28.07.2016 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. І могли утворитися не менше, ніж від 4 ударів. Тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток основи черепа, субарахноїдальні крововиливи лівої скроневої долі, множинні забійні рани на голові, лівому ліктьовому суглобі, які могли утворитися 28.07.2016 року від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою частиною шириною близько 25 мм і відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, і могли утворитися не менше, ніж від 5 ударів. Всі пошкодження прижиттєві. Після отриманих описаних вище тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 міг прожити короткий проміжок часу (хвилини). Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_13 знаходяться у прямому причинному зв`язку з його смертю, та могли утворитися при обставинах, викладених у постанові. Смерть настала 28.07.2016 року в період з 04 по 05 год. від травматичного шоку, який розвинувся після отримання закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер по різним анатомічним лініям з пошкодженням лівої легені та відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та субарахноїдального крововиливу лівої скроневої долі, на фоні алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на характер і локалізацію тілесних ушкоджень в області грудної клітки та голови. Наявність такої кількості тілесних ушкоджень спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_11 , що він бачив кілька ударів (2), оскільки він стояв позаду ОСОБА_12 та перебував у стані шоку від побаченого, що ставить під сумнів його покази та вказує на бажання виправдати себе у вчиненні вбивства шляхом надання неправдивих показів та перекладення вини із себе на обвинуваченого ОСОБА_12
-Лікарським свідоцтвом про смерть № 88 від 28.07.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_13 помер від закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер по різним анатомічним лініям;

-Висновком експерта № 10/91-Д від (експертиза почата 29.09.2016 року з 09:00 до 11:00), відповідно до якого при судово-медичному досліджені трупа ОСОБА_36 виявлені такі тілесні ушкодження: а) 3 ушиті рани на обличчі, сліди хірургічних втручань (трепанація черепа в правій та лівій лобно-скронево-тім`яних областях від 29.07.2016 року та 04.08.2016 року), фрагментарно-уламкові переломи кісток основи та склепіння черепа, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під тверду мозкову оболонку, внутрішньо мозкова гематома в товщі правої лобної долі, крововиливи під м`які мозкові оболонки, множинні забої тканини головного мозку, вторинні крововиливи в білу речовину головного мозку, б) нечисленні синці на обличчі, грудній клітці та на задній поверхні лівого плеча, крововиливи в м`яких тканинах в області ушкоджень. Вищевказані в п. а даних Висновків експерта, ушкодження складають єдиний комплекс відкритої черепно-мозкової травми. Характер та морфологія травми вказують на те, що вона утворилась за життя та має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя). Ушкодження описані в п. б утворились за життя від дії тупого (их) предмету (ів) за механізмом удару, якими могли бути руки, ноги та інші тупі предмети з обмеженою контактуючою поверхнею, можливе в час та за обставин, що вказані в постанові, мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_36 настала від відкритої черепно-мозкової травми, у вигляді ран голови з ознаками рубаних, переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливів під мозкові оболонки та в речовину головного мозку. Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого, смерть ОСОБА_36 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 19:40;

-Лікарським свідоцтвом про смерть № 91 відповідно до якого ОСОБА_37 померла від перелому основи черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, в результаті нападу з використанням гострого предмету;

-Висновком експерта № 39/Э від (початок експертизи 23.08.2016 року), відповідно до якого у ОСОБА_11 в наявності тілесні ушкодження: множинні садна в області головок п`ясних кісток обох долоней, які могли утворитися від дії тупих предметів і відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Описані вище тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах вказаних у постанові;

-Постановою про призначення судової медично-імунологічної експертизи від 02.08.2016 року, відповідно до змісту якої, 30.07.2016 року під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_12 було вилучено одяг: 2-є камуфльованих штанів. Футболку синього кольору, футболку блакитного (голубого) кольору, рукавички чорного кольору, взуття (берци), маску на обличчя чорного та зеленого кольору. На вирішення експертам поставленні наступні питання: чи мається кров людини на наданих на експертизу камуфльованих штанах, футболці синього та блакитного (голубого) кольору? чи можуть походити виявлені сліди крові від потерпілого ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_14 .?;

-Висновком експерта № 180 від (початок експертизи 16.09.2016 року), відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_36 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В. В крові потерпілого ОСОБА_13 у зв`язку з частковим гемолізом виявлені тільки антиген В. На футболці голубого кольору в об. 1, наданої на дослідження, виявлена кров людини. При визначені групової приналежності кров на футболці голубого кольору в об. 1 виявлений антиген А, відповідно, ця кров могла належати потерпілій ОСОБА_38 . На футболці голубого кольору об. 2-8, темно-синього кольору об. 9-14 та на камуфльованих штанях об. 15-22, кров не виявлена;

-Постановою про призначення судової медично-імунологічної експертизи від 02.08.2016 року, відповідно до змісту якої, 30.07.2016 року під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_12 було вилучено одяг: 2-є камуфльованих штанів. Футболку синього кольору, футболку блакитного (голубого) кольору, рукавички чорного кольору, взуття (берци), маску на обличчя чорного та зеленого кольору. На вирішення експертам поставленні наступні питання: чи мається кров людини на наданих на експертизу рукавичках, масці на обличчя чорного та зеленого кольорів? Чи можуть походити виявлені сліди крові від потерпілого ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_39 .?;

-Висновком експерта № 182 від (початок експертизи 15.09.2016 року), ), відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_36 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В. В крові потерпілого ОСОБА_13 у зв`язку з частковим гемолізом виявлені тільки антиген В. На перчатках в об. 1-4 та на масці чорного кольору в об. 5,6, наданих на дослідження, виявлена кров людини. При визначені групової приналежності крові на перчатці на ліву руку в об. 1,2 виявлений антиген В, відповідно, ця кров могла належати потерпілому ОСОБА_13 .. При визначенні групової приналежності на перчатці на праву руку в об. 3,4 та масці чорного кольору в об. 5,6, виявлені антигени А і В, відповідно, не виключається суміш в цих об`єктах крові потерпілого ОСОБА_13 та крові потерпілої ОСОБА_39 . На масці болотяного кольору, кров не виявлена;

-Витягом з кримінального провадження № 0000105 від 21.02.2016 року, правова кваліфікація за ч. 3 ст. 185 КК України, фабула: в період часу з вересня 2015 року по 19.02.2016 року, невстановлена слідством особа, шляхом пошкодження навісного замка будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_35 жителька АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала металеві батареї та котел опалення.

Крім того, під час судового розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 та захисники обвинуваченого ОСОБА_12 адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заявили клопотання про визнання недопустимим доказом протоколи проведення слідчого експерименту від 30.07.2016 року за участі ОСОБА_11 та від 31.07.2016 року за участі ОСОБА_12 .

За ст. 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
За ч. 5 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що протоколи проведення слідчого експерименту від 30.07.2016 року за участі ОСОБА_11 та від 31.07.2016 року за участі ОСОБА_12 отриманий з порушенням та всупереч вимогам ст. 240 КПК України, а тому такі докази є недопустимими.

Крім пояснень обвинувачених у судовому засіданні, письмових доказів, їх винуватість підтверджується показами свідків та потерпілих.
Допитана в якості свідка ОСОБА_35 показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_11 , весь час проживає разом з сином. Син перебував у місцях позбавлення волі, повернувся 18 травня 2016 року. Потерпілих ОСОБА_40 вона знала, але відносин не підтримувала. ОСОБА_41 був сином співмешканки її батька: батько проживав у цивільному шлюбі з матір`ю ОСОБА_42 ОСОБА_43 . Коли батько помер у 1998 році, то ОСОБА_44 попросила залишитись жити у батькову будинку, що в с. Мар`янівка, бо у її будинку проживав син - ОСОБА_41 , з яким вона не знаходила порозуміння. Не дивлячись на те, що в будинку проживала співмешканка батька, вона (свідок) оформила спадщину. Після смерті батькової співмешканки в будинку ніхто не проживав. У 2015 чи 2016 році батьківський будинок обікрали, з цього приводу вона звернулася до поліції, зараз триває розслідування. Про те, що батьківський будинок обікрав ОСОБА_41 , вона не знає, їй такого ніхто не казав.

27 липня 2016 року приблизно о 10 годині вона поїхала до сестри в гості. Коли від`їжджала, то її син був вдома. Повернулася додому того ж дня приблизно о 14 годині, сина вдома не було, пішов до друзів. Повернувся син приблизно о 8 годині наступного дня, тобто 28 липня, сказав, що ночував у друзів. Був у нормальному стані, сказав, що переодягнеться і поїде на відмітку. Переодягався, тому що був вдягнутий по-домашньому темно-синя футболка із біло-червоною вставкою, шорти та шльопанці. Переодягнувся та пішов. Вона синові речі зложила та поклала на поличку, щоб випрати, але на них нічого підозрілого не було.

Приблизно о 9 годині приїхала поліція, запитали, чи ночував син вдома, просили показати його туфлі, на що вона повідомила, що він їх не має. Поліція оглянула приміщення, одяг сина і забрала його (одяг).

Крім того зазначила, що син іноді вживав спиртне. З ОСОБА_45 і раніше спілкувався, а більш дружні стосунки виникли приблизно за місяць до події.

Допитана у судовому засіданні за клопотання захисту ОСОБА_11 свідок ОСОБА_46 показала суду, що є тіткою обвинуваченого ОСОБА_11 рідною сестрою його матері. 27 липня 2016 року приблизно о 14 годині вона на велосипеді приїхала до господарства ОСОБА_15 . Вдома були її сестра та племінник, а також дружина останнього. Коли вона зайшла в двір, то з дійницею з хліва вийшла її сестра ОСОБА_47 , а з гаража ОСОБА_48 . Сестра запросила її до будинку, казала, що їздила на день народження до їхньої двоюрідної сестри. Вона зайшла, потім вийшла з будинку і пішла в гараж, де в Потапенків облаштовано місце для відпочинку влітку: є стіл, старий диван, можна попити кави чи чаю. В гаражі були ОСОБА_49 та його дружина. Вона (свідок) почала виховувати ОСОБА_50 , щоб той вечорами нікуди не вештався, бо перебуває під адміннаглядом, говорила до нього підвищеним тоном. Він випадково зачепив дошки, які стояли в гаражі під стіною, дошки впали на руку ОСОБА_51 , в наслідок чого на його правій руці утворились подряпини. Врешті вона заспокоїлася і попросила ОСОБА_50 пригостити її кавою. Від ОСОБА_15 додому вона поїхала близько 17 години. Протягом часу, що вона була у них, до господарства ніхто інший не приходив. Коли вона була в гостях у Потапенків, то ОСОБА_30 і ОСОБА_28 були ще живі. Наступного дня їй зателефонувала сестра і повідомила про подію, сказала, що приїжджала поліція і забрала ОСОБА_52 . Вона, особисто, не вірить, що ОСОБА_53 міг таке вчинити, бо в нього не такий характер, щоб вбити людину. Також на питання пояснила, що в с. Мар`янівка є батьківська хата, зараз вона належить сестрі ОСОБА_54 . Хата стояла пусткою приблизно 9 років, бо після смерті мачухи, там ніхто не жив. Із хати повирізали, повитягали речі. Потерпілий ОСОБА_55 це син її мачухи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_56 показав, що є сільським головою Мар`янівської сільської ради, обвинувачених не знає, потерпілих знав. Ігнатюки в селі проживали постійно, вели себе нормально, ніде не працювали, жили на пенсію по інвалідності ОСОБА_57 . Також допомагали по господарству людям в селі, як хто просив. Рано, коли він займався господарством, зателефонувала сусідка потерпілих, яка живе навпроти них, і попросила, щоб він приїхав і подивився, бо у ОСОБА_40 всі двері розчинені, вікно розбите у веранді, штора лежить у дворі. Він туди під`їхав в період часу з 06 години 30 хвилин до 7 години. Коли зайшов до будинку, то побачив у кімнаті, що ОСОБА_30 лежав на підлозі зсунутий з ліжка, а ОСОБА_58 сиділа на підлозі, спиною вперлася в ліжко, вся залита кров`ю, хлипала. Він відразу вийшов та викликав «швидку» і поліцію. Через 15-20 хвилин приїхала «швидка», а через хвилин 40 поліція. До приїзду поліції, він нікого до будинку не впускав. На запитання пояснив, що віконна рама та передні двері були вибиті, валялося скло, в будинку все було в крові: стіни, підлога, диван. В кімнаті, де знаходились потерпілі, був увімкнутий світильник. Ніяких слідів не бачив. ОСОБА_30 не подав ніяких ознак життя, був роздягнений, в одних трусах, лежав обличчям вниз. Раїса вся була в крові, очі та обличчя залиті кров`ю, була повністю гола. Коли зайшов вперше, то на обстановку не дуже акцентував увагу, а вже, коли з поліцією приходив шукати документи потерпілих, роздивися, що на стінах кров була, ніби розмазана. Про те, що з будинку матері ОСОБА_15 , нібито хтось викрав батареї, дізнався вже після цієї події.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_59 показав суду, що проживав із потерпілими по сусідству: у нього будинок АДРЕСА_4 , а в них - АДРЕСА_3 . Жили по-сусідськи, допомагали один одному, не конфліктували. 27 липня 2016 року приблизно о 22 годині ходив до них, мав при собі 0,25 л горілки, яку разом з ними випили, покурили. Пішов від них приблизно о 23 годині, потерпілі були в нормальному стані (не п`яні), не мали ніяких тілесних ушкоджень, в будинку була нормальна обстановка. ОСОБА_60 його провів і замкнув за ним двері. Оскільки вікна його будинку (крім одного, що біля котла) виходять в інший бік, ніж будинок ОСОБА_40 , він нічого не чув і не бачив. Дізнався про те, що відбулося, приблизно о 7 годині 30 хвилин 28 липня, коли вийшов на подвір`я і побачив «швидку» та сусідів, спитав, що трапилось, потім із сільським головою зайшов в будинок ОСОБА_40 і побачив потерпілих, які лежали. Було все в крові, двері вибиті (відкриті). Бачив калюжу крові.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_61 показала суду, що проживає по сусідству із потерпілими, приблизно в 100 метрах від їхнього будинку на тій же стороні вулиці. Про потерпілих поганого нічого сказати не може, з ними не товаришувала, але й не сварилася. Про подію дізналася вранці, коли побачила, що поїхала «швидка», думала до однієї з сусідок, яка хворіє на діабет, зателефонувала ОСОБА_62 (потерпілій), але та не відповіла. Потім інша сусідка ОСОБА_63 , сказала про подію. На запитання пояснила, що приблизно о 02 годині ночі по дорозі в напрямку, де жили ОСОБА_64 , проїхав автомобіль. Швидкість автомобіля була невелика. Вважає, що це був легковий автомобіль, оскільки фари були розміщені на невеликій відстані від землі. Приблизно через 15 хвилин автомобіль поїхав у зворотному напрямку з невеликою швидкістю. Ніякого шуму не чула.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_65 показала суду, що проживає напроти будинку потерпілих. Про потерпілих поганого нічого не скаже, оскільки вони були нормальною сім`єю, спілкувались по-сусідськи. Все виявив її чоловік ОСОБА_66 , який вранці вийшов на подвір`я і побачив, що у сусідів все повідкриване, пішов подивитись до них, повернувся і сказав телефонувати сільському голові. На запитання пояснила, що вночі з 27 на 28 липня дуже гавкав їхній собака. Вона чула, як їхала машина та зупинилася біля їхнього двору, а також - як розбилось скло, але вона та чоловік не звернули уваги. Оскільки в них на подвір`ї знаходився службовий автомобіль чоловіка, то він встав подивитись чи в них в дворі нікого немає, на двір не виходив. Останній раз бачила потерпілих 27 липня, зранку, були в нормальному стані.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_67 у судовому засіданні показав, що працює оператором АЗС у с. Володарка, яка є єдиною заправкою на весь Поліський район. Працював він тоді позмінно: дві доби через чотири. 27 липня, на другу добу його чергування, після опівночі і до 01 години, на заправку під`їхав автомобіль «Форд» білого кольору, який належить ОСОБА_68 . За кермом був ОСОБА_17 . З автомобіля вийшло двоє: ОСОБА_17 і ОСОБА_15 , він їх добре знав і до того, раніше спілкувались. Заправились, ОСОБА_15 розрахувався і вони поїхали в напрямку с. Городещино. На запитання пояснив, що не звернув увагу на їхній одяг, на його думку, вони можливо були трохи випивші.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_66 показав суду, що з потерпілими проживав по сусідству, навпроти, метрів 25 від будинку до будинку. Проживає тут недовго, останні років 5. Сусіди були спокійними. ОСОБА_58 отримувала пенсію, а ОСОБА_60 підробляв ремонтував годинники. Вночі, приблизно о 02 годині він прокинувся від гавкання собаки. Оскільки в дворі був службовий автомобіль, пішов подивитись, чи нікого нема на подвір`ї. У дворі нікого не було. Але помітив відблиск передніх фар автомобіля (бо світло було біле, а не червоне) від воріт сусідів ОСОБА_40 . Пішов та ліг спати, автомобіль, ніби, поїхав. Вранці, приблизно о 6 годині, вийшов у двір, побачив, що у сусідів відчинена хвіртка і в дворі щось лежить, подумав, що то ОСОБА_69 , тому пішов до них, хотів допомогти. Коли зайшов у двір, почув, що було голосно ввімкнене радіо, а навпроти веранди лежить занавіска. Зайшов до будинку і в другій кімнаті побачив ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , вона була гола і ще жива, а чоловік вже неживий. Не зміг на це дивитись, вийшов і сказав дружині телефонувати сільському голові. На запитання пояснив, що потерпіла лежала ближче до дверей, а потерпілий за нею, там ще якась ковдра була; було вибите вікно, вхідні двері були відкриті.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_72 показала суду, що останні 6 місяців перед подією вона проживала із обвинуваченим ОСОБА_17 у цивільному шлюбі. Проживали у м. Березань, але за тиждень до події приїхали в Поліський район, щоб забрати речі ОСОБА_17 із його будинку. Були вдома, збиралися лягати спати, коли ОСОБА_17 хтось зателефонував, це було приблизно о 23 годині. ОСОБА_17 їй сказав, що когось кудись відвезе і повернеться хвилин за 40. Він поїхав, а вона лягла спати. О 02 годині ночі її розбудила дитина, попросилася в туалет. Тоді вона побачила, що ОСОБА_17 до цього часу не повернувся. Вона йому набрала на телефон. Телефонувала з номера НОМЕР_2 через 1, бо не мала коштів на рахунку. Він відразу ж їй перетелефонував і сказав, що скоро буде. Хвилин через 5-7 вона почула, що він приїхав. Коли він зайшов до будинку, вона почала сваритись, але він просив її заспокоїтись і не ображатись на нього. Був у нормальному стані, вдягнутий в той же одяг, у якому і поїхав камуфльовані штани та чорна майка, в чому був взутий не знає. У суботу вона з ОСОБА_17 поїхали в магазин купити продуктів, повернулися додому. Дитина пішла погуляти на вулицю, а вони залишились в будинку. Грюкнула хвіртка, ОСОБА_17 пішов подивитись, хто прийшов. Хвилин через 5 вона пішла подивитись, хто там, то побачила в хаті двох невідомих чоловіків, які почали її запитувати, де був ОСОБА_17 вночі. Потім забрали у неї телефон і почали переписувати телефонну книжку. Пізніше прийшов ще один чоловік, ті двоє сказали йому залишатись з нею. Двоє інших щось шукали у речах. Вона почала запитувати, хто вони та що їм треба, однак їй ніхто нічого не пояснював. Коли вона вийшла на вулицю, щоб покликати дитину, то побачила в стороні від їхнього двору в напрямку поля стояли двоє чоловіків і ОСОБА_33 ( ОСОБА_17 ). Один чоловік вдарив ОСОБА_73 у груди. Коли повернулася до будинку, то невідомі почали запитувати, чи є у неї батьки, щоб забрати дитину, бо вона поїде з ними до відділку на 72 години. Питали: про ту ніч, де спить ОСОБА_17 , просили показати ванну. Запитували у дитини, чи він не просинався вночі. Ходили по хаті і двору. Вона надавала пояснення. Пізніше ОСОБА_17 вивели у наручниках та посадили в машину і повезли. Коли він виходив, то сказав, щоб вона йшла до їхніх друзів (бо вона тут була сама), а він скоро повернеться. Наступного дня, коли вона була у їхніх друзів у с. Володарка, вона бачила ОСОБА_17 . Він сидів в автомобілі, вона сіла туди ж. Працівники поліції сказали ОСОБА_17 , щоб він їй все розказав. Він їй сказав: « ОСОБА_29 ту ніч, коли я їздив, возив ОСОБА_15 . Він побив чоловіка і той помер». Крім того сказав, що для того, щоб побачитись з нею тут, він був змушений оговорити себе та сказати, що він також ходив з Потапом і бив у спину. Запитав, чи буде вона його чекати 15 років. Вона запитала у ОСОБА_17 : «Ти це робив?», на що він заперечив. На запитання пояснила, що ОСОБА_17 був спокійним, врівноваженим, ніколи не підвищував на неї голос, завжди допомагав їй та її батькам по господарству, займався дитиною. У нього був білий автомобіль «Форд», через те, що він часто виходив з ладу, у багажнику завжди був лом. Крім того в ОСОБА_17 було дві балаклави: чорного та зеленого кольорів. ОСОБА_74 , як казав ОСОБА_17 , купив його батько на рибалку, а чорну він привіз з АТО. Балаклави десь в будинку валялись, бо ОСОБА_33 з дитиною часто їх надягали і грались. Потапенка вона вперше побачила, коли хлопці ремонтували автомобіль, йому завжди треба було кудись їхати.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що загибла ОСОБА_30 ( ОСОБА_75 це її мати. До матері вона приїжджала рідко 1-3 рази в рік. За тиждень до події мати приїжджала до неї, в м. Київ. Про те, що сталося з її матір`ю, вона дізналася від знайомої із с. Мар`янівка, яка їй зателефонувала і сказала, що матір забрали в лікарню. В лікарні вона була у свідомості. Вона запитувала у матері, хто це зробив, вона сказала, що не знає, були в масках. На пальцях показала, що нападників було троє. Зі слів людей знає, що ОСОБА_49 в с. Мар`янівка біля магазину чи на зупинці казав, що в його будинку хтось зняв батареї. В нього через це буде розмова з ОСОБА_76 . В червні 2016 року біля кіоска ОСОБА_77 говорив, що вб`є ОСОБА_31 за ті батареї. Люди казали, що ОСОБА_15 ходив до ОСОБА_31 та погрожував. Однак мати їй нічого не розказувала. Про те, що ОСОБА_15 був родичем ОСОБА_42 , їй стало відомо вже після смерті матері.

Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що приходиться потерпілому ОСОБА_78 двоюрідною сестрою. Рідних у нього нікого не було, лише двоюрідні. ОСОБА_60 був неконфліктною людиною. Вона з ним часто спілкувалася по телефону, бачились рідко. Про подію дізналася тоді, коли їй зателефонували з невідомого номера телефону, сказали, що із поліції та повідомили, що брата вбили. Вона зателефонувала родичам та поїхали в Мар`янівку. Похованням брата займалася вона. На запитання пояснила, що про конфлікт брата з ОСОБА_15 нічого не знає. Коли померла тітка (мати ОСОБА_42 ), вони знали, що ніяких прав на будинок, де вона жила, не мають, тому звільнили його.

Допитана як свідок зі сторони захисту ОСОБА_79 показала суду, що проживає в смт. Красятичі, обвинувачених знає сусіди, з ОСОБА_17 живе по сусідству через паркан, потерпілих не знає. Про подію з ОСОБА_80 почула на наступний день, після того ,як поліція забрала ОСОБА_81 . Приблизно за тиждень до події в барі, де вона працює, ОСОБА_82 підходив до чоловіків із транспортом і просив, щоб його відвезли у Мар`янівку, але всі до кого він підходив, а це було троє чи четверо хлопців, йому відмовили. Першим, до кого він підходив, був ОСОБА_83 , вона особисто чула, як ОСОБА_15 його просив. Хлопці його запитували навіщо туди їхати, на що їм ОСОБА_15 казав, що йому треба розібратись з людьми. По селу говорили, що у ОСОБА_15 були якісь неприязні стосунки. На запитання з приводу характеристики обвинувачених зазначила, що з ОСОБА_15 не стикалась, конфліктів не було, але нічого хорошого сказати про нього не може. ОСОБА_84 знає давно і лише з хорошої сторони, він дуже добра людина, ніколи не сварився, не бачила його п`яним, вважає, що ОСОБА_17 не міг таке вчинити, бо він не така людина. На запитання про взаємовідносини між ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , зазначила, що ОСОБА_15 ніколи не бачила у дворі у ОСОБА_17 . Крім того ОСОБА_17 останнім часом приїжджав у Красятичі на 1-2 дні, оскільки проживав з цивільною дружиною в м. Березань. Не може сказати, що між ОСОБА_15 і ОСОБА_17 були дружні відносини, коли бачились (в барі), то вітались і все.

Покази свідка ОСОБА_79 суд не може прийняти як доказ, оскільки у судовому засіданні прокурор зазначив, що сторона захисту не відкрила стороні обвинувачення докази в частині показів цього свідка.

Судом було роз`яснено стороні захисту вимоги ст. 290 КПК України, зокрема, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, а також наслідки порушення таких вимог, передбачені ч. 12 ст. 290 КПК України: якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Однак захисники обвинуваченого ОСОБА_12 не надали суду доказів відкриття стороні обвинувачення показів свідка ОСОБА_85 .

Оцінивши докази у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому провадженні вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні ними умисного протиправного заподіяння смерті двом людям (умисного вбивства двох осіб), вчиненого за попередньою змовою групою осіб доведена повністю та їх діяння правильно кваліфіковано за п.п. 1,12 ч. 2 ст. 115 КК України з огляду на наступне.
Визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілих, колегія суддів виходить з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; характеру дій обвинувачених, внаслідок яких потерпілих позбавлено життя; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки обвинувачених стосовно потерпілих до та після вчинення злочину.

Таким чином судом встановлено, що обставини, які передували вчиненню злочину, свідчать про те, що обвинувачені свідомо їхали до потерпілих для фізичної розправи над ними за, нібито, крадіжку майна, адже вибрали для цього нічний час, заздалегідь підготували засоби маскування і знаряддя злочину, маючи перешкоди у доступі до будинку, не відмовились від свого умислу, потрапили до приміщення шляхом пошкодження вікна та дверей.

Знаряддя вчинення злочину металевий лом в поєднанні з характером дій обвинувачених, внаслідок яких потерпілих позбавлено життя, локалізація тілесних ушкоджень також свідчить про умисел саме на позбавлення потерпілих життя. Обвинувачені свідомо наносили удари ОСОБА_13 та ОСОБА_14 руками, ногами, металевим ломом в життєвоважливі органи - по голові, грудній клітині, шиї, розуміли (адже на власні очі бачили результати своїх дій), що в наслідок цих ударів може настати смерть потерпілих. Використане знаряддя - металевий лом, численність ударів, спрямованість цих ударів у життєвоважливі органи свідчать про направленість умислу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на умисне вбивство ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Поведінка обвинувачених по відношенню до потерпілих після вчинення протиправних дій також свідчить про те, що обвинувачені свідомо бажали настання наслідків у вигляді смерті потерпілих, адже бачачи тяжкість завданих ними травм, вони не надали потерпілим жодної допомоги, залишивши їх помирати.
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи», вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.
За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це, надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Якщо учасники групи діяли узгоджено щодо декількох осіб, хоча кожен із них позбавив життя одного потерпілого, дії кожного зі співучасників розглядаються як умисне вбивство двох або більше осіб, вчинене за попередньою змовою, і кваліфікується за пунктами 1 і 12 ч. 2 ст. 115 КК.

Пунктом 12 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено відповідальність за умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Зокрема судом встановлено, що досліджені в судовому засіданні докази, дають підстави для висновку про наявність попередньої змови групою осіб обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо вчинення інкримінованого їм злочину. А саме, попередня змова обвинувачених виражена шляхом здійснення конклюдентних дій, за яких обвинувачені, заздалегідь не домовившись про позбавлення життя потерпілого, узгоджено вчиняють такі дії, не розподіляючи між собою, хто і кому саме буде спричиняти тілесні ушкодження, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажання настання наслідків у вигляді смерті потерпілих.
Тобто суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ознаки попередньої змови групи осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України) з огляду на характер вчинених обвинуваченими дій: узгодженості нанесення тілесних ушкоджень, спільності дій, спрямованих на настання смерті потерпілого.
З огляну на викладене, суд вважає, що між діями обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (нанесенням ударів потерпілим) та наслідком у вигляді смерті потерпілих є прямий причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджується матеріалами справи.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_11 , раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Іванківського районного суду Київської області від 14.08.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17 червня 2013 року іспитовий строк ОСОБА_11 скасовано та направлено його для відбування покарання згідно вироку суду від 14.08.2012 року, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання позитивно не характеризується, скоїв злочин під час перебування під адміністративним наглядом, а саме порушив умови перебування під адміністративним наглядом (заборона виходити з будинку в період часу з 22 до 06 години наступного дня), не працює, не одружений, за місцем відбування покарання (арештного дому Черкаської ВК-62) характеризується наступним чином: за час перебування в СІЗО порушень режиму утримання не допускав, стягнень не мав. До праці не залучався. В Черкаській виправній колонії № 62 відбував покарання з 11.08.2013 року. За час перебування в установі характеризується негативно. Встановлених правил поведінки дотримується лише під контролем представників адміністрації, мав 7 стягнень. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, висновки для себе не робить. Заохочень не мав. За характером хитрий, брехливий. Під час відбування покарання, поведінка засудженого свідчила про його вперте небажання стати на шлях виправлення.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 339 від 19.08.2016 року, ОСОБА_11 в період інкримінованих йому діянь і в теперішній час на психічне захворювання, передбачене ст. 19, 20 КК України, в тому числі на тимчасовий розлад психічної діяльності, не страждав і не страждає. У нього мають місце розлади особистості за імпульсивним типом, є психопатичною особистістю. В період інкримінованих йому дій і в теперішній час міг та може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування медичних заходів, передбачених ст. 94 КК України, не потребує. Має місце синдром залежності від алкоголю, від якого потребує медичних заходів, щодо лікування хронічного алкоголізму. Під час скоєння та перед тим у фізіологічному афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. Виявлені у ОСОБА_11 емоційно-вольова нестійкість, схильність до зовнішньо звинувачувальних форм поведінки, демонстративності, нехтування моральними нормами, схильність до самозаведення, егоцентризм, прямолінійність, ухильність, нещирість, є проявом виявленого у нього розладу особистості (психопатії).
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_12 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 05.02.2015 року, є учасником бойових дій.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 340 від 19.08.2016 року, ОСОБА_12 в період інкримінованих йому діянь і в теперішній час на психічне захворювання, передбачене ст. 19, 20 КК України, в тому числі на тимчасовий розлад психічної діяльності, не страждав і не страждає, тому він міг та може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування медичних заходів, передбачених ст. 94 КК України, не потребує. ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих йому дій та перед цим у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який би міг здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_12 не притаманні такі індивідуально-психологічні особливості, які мали у нього яскраво виражений характер та могли б вчинити істотний вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації. Також ОСОБА_12 не притаманні схильність до підвищеного фантазування та надмірної брехливості.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , судом не встановлено.
Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , судом не встановлено.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , судом не встановлено.
Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання та виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, колегія суддів, згідно із вимогами ст.ст. 50, 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, особу винного, який раніше судимий за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи (за ч. 1 ст. 121 КК України), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має згідно висновку судово-психіатричного експерта залежність від алкоголю (хронічний алкоголізм).
Призначаючи покарання ОСОБА_11 суд, крім тяжкості вчиненого ним злочину, враховує його ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність будь-яких притаманних людині проявів співчуття, жалю до потерпілих осіб. Суд зважає на особливе ставлення ОСОБА_11 до життя людини, нехтування ним, такою найвищою цінністю, яке ним було проявлено під час вчинення злочину.
Вищевикладене свідчить про особливу соціальну небезпечність особи обвинуваченого ОСОБА_11 , у зв`язку із чим за таких наслідків злочину покарання на визначений строк не досягне своєї мети, направленої на виправлення та недопущення вчинення ним злочинів у майбутньому. Саме тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 такий винятковий вид покарання як довічне позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 30 липня 2016 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, за період з 30.07.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, колегія суддів, згідно із вимогами ст.ст. 50, 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має посвідчення особи (учасника) бойових дій.
Призначаючи покарання ОСОБА_12 суд, крім тяжкості вчиненого ним злочину, враховує його ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність будь-яких притаманних людині проявів співчуття, жалю до потерпілих осіб.
З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи відсутність пом`якшувальних обставин та обтяжуючих обставини, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі.
Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 30 липня 2016 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, за період з 30.07.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , залишити без змін.
По справі за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в умисному вбивстві потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , родичами потерпілої ( ОСОБА_28 ), дочкою ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди по 200 000 гривень, з кожного обвинуваченого, оскільки їй, як дочці, внаслідок вбивства матері, спричинені душевні страждання, порушені нормальні умови життя, залишились без родини, крім того понесла витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування здоров`я на суму 26673,79 гривень. Крім того, як дочка померлої, понесла витрати на поховання (підтвердженні документально) на суму 3400 гривень.
При визначенні суми грошового відшкодування за завдані моральні страждання суд, враховуючи ст. 23 ЦК України, бере до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із протиправними діями обвинувачених, ступень вини обвинувачених, принципи розумності та справедливості, а також майновий стан винних.
На підставі чого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вимог потерпілої у відшкодуванні спричиненої їй моральної шкоди повністю, по 200 000 гривень, з кожного обвинуваченого.
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , скоїли злочин умисне вбивство, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_14 була госпіталізована до КЗ КОР «КОБСМЕ» м. Київ, в якій перебувала до 09.08.2016, витрати на лікування становлять 26673,79 гривень.
Крім того, позивачем були понесені витрати на поховання, які документально підтверджені на суму 3400 гривень.
Даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати пов`язані з залученням експерта.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_11 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 30 липня 2016 року, зарахувавши, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, за період з 30.07.2016 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 30 липня 2016 року, зарахувавши, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, за період з 30.07.2016 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
-фіскальний чек віл в 01 год. 41 хв. 27 с, 28.07.16, який упакований в спеціальний пакет «Експертна служба МВС України» № 2390558; відео-файли з камер відеоспостереження з АЗС в с. Володарка Поліського району Київської області, які записані на CD-R диск на якому мається напис «V1DEX tm», який упакований в паперовий конверт; CD-R диск марки «TITANUM» з серійним номером 1115 SL19060059L.i l з інформацією згідно ухвали Іванківського районного суду : 25.08.16 № 366/2189/16-к, який упаковано в паперовий конверт; два сліди папілярних візерунків пальців рук, які упаковані в спецпакет «Експертна служба МВС України» № 2507240 приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

-Металевий лом, який упакований в спеціальний пакет «Експертна служба МВС України» № 3328907 знищити;

- дві балаклави (маски на обличчя) чорного та зеленого кольору; рукавиці чорного кольору; пара взуття «берци», чорного кольору; двоє камуфляжних штанів; футболку голубого кольору на якій мається напис «MILE ВЕАСН»; футболку синього кольору на якій мається напис «MEJA SVERIGE»; майку чорного кольору з білими полосами, які належать ОСОБА_12 ; шорти синього кольору, футболка чорного з червоним кольорів, тапки темно-синього кольору, які належать ОСОБА_11 - знищити;

- зрізи нігтьових пластин та змиви з правої на лівої руки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які упаковані в спеціальний пакет «Експертна служба МВС України» № 3268251 - знищити;

- теніску білого кольору з плямами бурого кольору - знищити;

- п`ять недопалків з цигарок марки «Прилуки»; виріз з подушки з плямами бурого кольору, яку було виявлено в кімнаті № 4 житлового будинку; три дерев`яні частини (уламки) з пошкодженої віконної рами біля вхідних дверей житлового будинку; чотири чарки; виріз з тканини з плямами бурого кольору, яку було виявлено в кімнаті № З житлового будинку - знищити;

- мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ НОМЕР_4 в якому наявна сім картка оператора стільникового зв`язку «МТС Україна»; мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ НОМЕР_5 в якому наявна сім картка оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» - повернути законному власнику;

- змив з плями, бурого кольору з підлоги в кімнаті № 4 житлового будинку; одну столова та одну чайну ложки з кімнати № 4 житлового будинку; чоловічі штани білого кольору з плямами бурого кольору; один недопалок з кімнаті № 4; одну столову вилку з кімнати № 4; одну дерев`яну частину (уламок) з пошкодженої віконної рами біля вхідних дверей житлового будинку; виріз з штори в кімнаті № 4 на якій наявна пляма бурого кольору; три ножа з кімнати № 4 житлового будинку ; сокиру з кімнати № З житлового будинку; зішкряб з плями бурого кольору зі стіни в кімнаті № З житлового будинку; змив з радіо в кімнаті № 4 житлового будинку; змив з плями бурого кольору в кімнаті № 3 житлового будинку; змив з плями бурого кольору в кімнаті № 2 житлового будинку; змиви з правої та лівої руки з трупа ОСОБА_86 знищити;

-2 сім картки оператора стільникового зв`язку «Київстар» та «Діджус», які вилучались з господарства АДРЕСА_1 - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-два ножа, кросівки та речовина (відбір води з сіфона), який знаходився у ванній кімнаті будинку АДРЕСА_2 де проживав ОСОБА_12 ; змив і керма, чехол від ножа, три покривала з багажного відділення автомобіля, дві гумові насадки з педаль автомобіля та два чохли з водійського та переднього пасажирського сидінь автомобіля «Ford escort» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 ; зразки слини ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які упаковані в спеціальні та поліетиленові пакети і конверти знищити;

- автомобіль марки «Ford escort» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання законному володільцю (власнику) ОСОБА_87 відповідно до ухвали суду від 19.12.2016 року, - залишити в його користуванні.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , на суму 200 000 грн. моральної шкоди (з кожного обвинуваченого) та 30074 грн. матеріальної шкоди (підтверджені документально витрати на лікування та поховання) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 по 200 000 (двісті тисяч ) гривень моральної шкоди з кожного, та 30 074 (тридцять тисяч сімдесят чотири) гривні матеріальної шкоди (витрати на лікування та поховання), в рівних частинах.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Головуючий

суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3