Ухвала
іменем україни

10 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000786, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки та мешканки

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки суду про винуватість його підзахисної ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах. Крім того, суд апеляційної інстанції формально розглянув його апеляційну скаргу, відповідей на викладені в ній доводи не дав та не виконав вказівок ВССУ, викладених в ухвалі від 14 червня 2016 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено:

за ч. 2 ст. 307 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна;
за ч. 1 ст. 321 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України - до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;
за ч. 1 ст. 190 КК України - до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 у невстановленому в ході слідства місці у невстановлений час незаконно придбала у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій у кількості не менше ніж 0,1956 г.
28 березня 2014 року приблизно о 17.40 год. на вул. Автомобілістів у м. Миколаєві ОСОБА_5 незаконно збула особі, із зміненими даними, ОСОБА_8 за 180 грн особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій масою 0,1956 г та сильнодіючий лікарський засіб - димедрол у кількості 2 пігулки загальною масою 0,0993г за 30 грн.

28 березня 2014 року о 18.20 год. біля буд. 17 на пров. Колективному у м. Миколаєві в ході проведення огляду автомобіля ЗАЗ «ТР 69УО» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 добровільно видала працівникам міліції медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - ацетильованим опієм, масою 0,148 г, медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - ацетильованим опієм, масою 0, 572 г, медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - ацетильованим опієм, масою 0,0007 г, та 4 таблетки сильнодіючого лікарського засобу - димедролу.

28 березня 2014 року о 20.00 год. за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим масою 0,3258 г, який вона зберігала з метою збуту.

Крім того, у невстановлені в ході слідства час та місці ОСОБА_5 придбала паспорт громадянки України ОСОБА_9 , який в подальшому використала для отримання кредиту в ТОВ «Лайм- Фінанс».

31 серпня 2012 року у відділенні ТОВ «Лайм-Фінанс», розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 80-А, ОСОБА_5 надала менеджеру по наданню кредитів ОСОБА_10 завідомо підроблений офіційний документ - паспорт на ім`я ОСОБА_9 , у якому було замінено фотографію останньої на фотографію ОСОБА_5 , використавши його з метою отримання кредиту у ТОВ «Лайм-Фінанс».

В той же день ОСОБА_5 шляхом обману, видаючи себе за ОСОБА_9 , уклала кредитний договір ЛФ_12005700 та отримала 1 000 грн, якими розпорядилася на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ТОВ «Лайм-Фінанс» на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання скарги, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання захисник, перегляду в касаційному порядку не підлягає, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.

При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321,ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та правильність кваліфікації її дій за даними нормами кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.
Той факт, що засуджена незаконно придбала, зберігала та збула особливо небезпечний наркотичний засіб та сильнодіючий лікарський засіб, а також використала завідомо підроблений документ та заволоділа майном шляхом обману, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , даними, що містяться у протоколах слідчих дій, висновках експерта.

На думку колегії суддів,висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх належність й допустимість.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду першої інстанції, зокрема, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка за своїм змістом аналогічна до його касаційної скарги, ретельно перевірив викладені в ній доводи, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3