справа № 208/192/17
№ провадження 1-кс/208/40/17
УХВАЛА
Іменем України

13 січня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором про застосування відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого укладником-пакувальником ПАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» в м. Дніпро, не одруженого, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11.03.2016 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч.2, 76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням 1 рік, вирок набув законної сили 11.04.2016;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пославшись на те, що Зикій підозрюється у скоєні тяжкого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, перебуваючи на іспитовому строку, повторно скоїв злочин майнової спрямованості та, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків та потерпілого по справі.
В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали вищезазначене клопотання, та просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили у задоволені клопотання, щодо тримання підозрюваного під вартою, відмовити та обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, пояснивши, що підозра у скоєні розбою є необґрунтованою, а якщо і було скоєно злочин то не розбій а нанесення тілесних ушкоджень.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження і матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 10 січня 2017 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_5 біля будинку № 19 по вул. Каштанів в м. Кам`янському, з погрозою застосування фізичного насильства, а саме з погрозою застосування револьверу «TROOPER 3» під патрон Флобера, почав вимагати у громадянина ОСОБА_7 віддати мобільний телефон. ОСОБА_7 віддавати мобільний телефон відмовився, після чого ОСОБА_5 виконав чотири постріли з револьверу «TROOPER 3» під патрон Флобера по ногах ОСОБА_7 , таким чином застосувавши до ОСОБА_7 насильство, небезпечне для його життя чи здоров`я в момент заподіяння. В ході виконання пострілів, скориставшись тим, що ОСОБА_7 , внаслідок застосування до нього насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я в момент заподіяння, не міг чинити опір протиправним діям ОСОБА_5 , останній лівою рукою вихопив з лівої руки ОСОБА_7 пару перчаток чорного кольору та з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
12.01.2017 року ОСОБА_5 було затримано та, у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, підтверджується: заявою і протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка; протоколом огляду предмету револьверу під патрон Флобера, протоколом пред`явлення речей (перчаток), для впізнання потерпілому ОСОБА_7 .
Слідчий у своєму клопотанні та прокурори у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 , який вже має судимість за ч.2 ст. 186 КК України і знову підозрюється у скоєні тяжкого злочину під час умовного відбування покарання за попереднім вироком суду, ніде не працює і, у разі перебування на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, скоїти інше кримінальне правопорушення, та зможе протиправно впливати на волю та свідомість свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з метою змінити їх показання на свою користь.
На переконання суду, надані слідчим докази доводять наявність відносно ОСОБА_5 бґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до семи років позбавлення волі, також може вплинути на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, що дає підставу для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
З приводу тверджень підозрюваного та його захисника щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 при скоєні злочину відносно потерпілого ОСОБА_7 , суд звертає увагу на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюрей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст.176-179, 184, 186, 193. 194, 196 КПК України, суд
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню, та може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1