Ухвала іменем україни 12 липня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, останній раз 29 лютого 2012 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого умовно достроково 18 серпня 2014 року, невідбутий строк 1 рік 21 день,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
На підставі статей 71,72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2012 року остаточно призначено 3 місяці 10 днів арешту.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2016 року, вирок місцевого суду в частині призначеного покарання за статтями 71, 72 КК України скасовано.
Ухвалено на підставі статей 71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2012 року призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Як визнав встановленим суд, об 20 год., 12 серпня 2015 року, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу проник у подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки діючи повторно, викав майно ОСОБА_7 , чим завдав матеріальної шкоди останньому в розмірі 282 грн. 80 коп.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій засудженого, просить скасувати вирок апеляційного суду, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, невідповідності його змісту вимогам статей 374, 420 КПК України та невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання його особі внаслідок м`якості. Посилається на те, що при ухваленні нового вироку судом не враховано обставину, що обтяжує покарання стан алкогольного сп`яніння.
В обґрунтування наведеного зазначає, що в резолютивній частині вироку апеляційним судом зазначено лише остаточну міру покарання, на підставі статей 71,72 КК України, а рішення про визнання засудженого винуватим у пред`явленому обвинуваченні, посилання на відповідну статтю, закону України про кримінальну відповідальність та покарання, призначене за обвинуваченням, що визнане судом доведеним, відсутні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу в частині невідповідності змісту вироку вимогам ст. 420 КПК України, перевіривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються і судом касаційної інстанції не перевіряються.
Доводи скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироків.
Положеннями ч. 4 ст. 374 КПК України визначено, що в резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються, окрім іншого, покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
У порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд, скасував вирок суду першої інстанції у частині призначеного ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів та призначив остаточне покарання на підставі статей 71, 72 КК України без призначення покарання за обвинуваченням, яке визнано судом доведеним, тобто за ч. 2 ст. 185 КК України.
Наведені порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Що стосується доводів скарги прокурора з приводу м`якості призначеного покарання та неврахування судом обтяжуючої обставини стану алкогольного сп`яніння при призначенні засудженому покарання, колегія суддів зазначає наступне.
Як убачається зі змісту обвинувального акту (т. 1, а.с. 1, 2) досудовим слідством сформульовано ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно якого, ним вчинено крадіжку в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 досудовим розслідуванням не встановлено.

Кримінальним процесуальним законом у ч. 1 ст. 337 КПК України визначено межі судового розгляду, відповідно до яких, такий розгляд здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З урахуванням зазначеного, твердження прокурора в касаційній скарзі про неврахування судами обтяжуючої обставини стану алкогольного сп`яніння, при обранні міри покарання винному, що вплинуло на його м`якість, в даному кримінальному провадженні є необґрунтованими.

Водночас, допущені порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону є істотними, вирок апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 420 КПК України, що є підставою для його скасування відповідно до вимог ст. 438 КПК України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог закону, дати відповіді на інші доводи апеляційної та касаційної скарги прокурора, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3