Справа № 296/1038/17
УХВАЛА
21 лютого 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Житомирської області,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Житомирської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене працівниками правоохоронних органів кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 які викладені у поданій заяві від 02.02.2017 року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що виправдовуваний вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2016 року, ухвала апеляційного суду Житомирської області від 26 листопада 2016 року, постанови Житомирського окружного адміністративного суду, Житомирського апеляційного адміністративного суду, ухвала Вищого адміністративного суду України про скасування податкових повідомлень-рішень прийнятих керівником Житомирської ОДПІ на підставі актів перевірок від 23.12.2010 року №9984/23-1/3458446/0110 та від 10.10.2011 року №4461/23-1/34586446 свідчить про завідомо протиправне порушення кримінальної справи, незаконне пред`явлення обвинувачення у вчиненні злочину якого не існувало, незаконне утримання під вартою.

Крім того вказав, що невинуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтверджується показами податкового ревізора-інспектора Житомирської ОДПІ ОСОБА_8 яка будучи допитаною у судових засіданнях Корольовського районного суду м. Житомира пояснила, що вона перевірки у ТОВ «Полісся Газенеро» не проводила, а акт перевірки №4461/23-1/34586446 від 10.10.2011 року про результати перевірки написала за вказівкою керівництва.

Також зазначив, що прокурорам, які підтримували державне обвинувачення в суді першої і апеляційної інстанції було відомо про фальсифікацію доказів, але на підставі таких доказів просили суд постановити обвинувальний вирок.

Крім того, на заяву від 27.12.2013 року про вчинення кримінального правопорушення, начальник управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області ОСОБА_9 листом від 25.01.2017 року повідомив, що не вбачає підстав для внесення відомостей до ЄРДР, бо на даний час готується касаційна скарга на вище вказану ухвалу апеляційного суду Житомирської області. 02.02.2017 року заявник звернувся до прокуратури Житомирської області з заявою про вчинене працівниками правоохоронних органів стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, однак у передбачений законом строк відомості внесені не були.

Відповідно до 4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Зміст п.4 ч.1 ст.75 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу слідчого судді існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст.6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі «Фельдман проти України», заяви № 76556/01 та 38779/04, від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Під час розгляду скарги було встановлено, що обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ґрунтувалися зокрема на результатах податкових перевірок та складених за їх наслідками працівниками ДПІ у м.Житомирі документах. При цьому, в даний період часу в ДПІ м.Житомира працював брат слідчого судді на посаді податкового ревізора-інспектора та міг здійснювати перевірки підприємств, які згадуються у вироку.

В судовому засіданні слідчим суддею було повідомлено про вказані обставини, на що заявник та прокурор вказали про наявність підстав для самовідводу.

Тому, зважаючи на вказані обставини, беручи до уваги зокрема відомості про покази податкового ревізора-інспектора Житомирської ОДПІ ОСОБА_8 , виходячи з положень ст. 75 КПК України та згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 р., у справі «Ветштайн проти Швейцарії, тощо), з метою об`єктивності розгляду скарги, усунення будь-яких сумнівів щодо прямої чи побічної зацікавленості слідчого судді у результатах розгляду вважаю за необхідне заявити самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.75, 76,81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по скарзі адвоката ОСОБА_3 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Житомирської області.

Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Житомирської області передати до канцелярії суду для автоматизованого розподілу іншому слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1