АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000012 від 09.11.2015 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джезказган Республіки Казахстан, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та прокурор ОСОБА_4 , кожен окремо, подали апеляційні скарги на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2016 року, яким ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою, а строк відбування покарання обраховано з моменту його затримання, а саме з 09.11.2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 09.11.2015 року і до дня набрання вироку законної сили.
Вирішено питання щодо судових витрат у даному кримінальному провадженні та долю речових доказів у відповідності зі ст.100 КПК України.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікацію дій її підзахисного та доведеність його вини, просить вирок районного суду змінити, призначити ОСОБА_5 покарання обмежившись відбутою мірою покарання за ч.1 ст.119 КК України та звільнити його із зали суду.
Провадження №11-кп/794/396/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ч.1 ст.119КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_8 .
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд послався на негативну характеристику за місцем проживання, проте така характеристика, на думку апелянта, не знайшла свого підтвердження в суді першої інстанції та спростовується показаннями свідків.
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_4 ставиться питання про скасування вироку районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, одночасно просить постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Апеляційні вимоги прокурора мотивовані тим, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 119 КК України, оскільки докази зібрані у кримінальному провадженні вказують на винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України
Згідно вироку суду, 08.11.2015 року приблизно о 20 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Головній в с.Ожеве Сокирянського району Чернівецької області разом зі своєю співмешканкою, особу якої органом досудового розслідування не встановлено, яка називалася « ОСОБА_9 », перебуваючою також у стані алкогольного сп`яніння.
Не маючи умислу на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та позбавлення її життя, не передбачаючи наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не втримавши рівновагу внаслідок стану алкогольного сп`яніння, під час неодноразових падінь разом з останньою на асфальтовану поверхню тротуару, ОСОБА_5 неодноразово падав при цьому своїм тілом зверху на тіло ОСОБА_9 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер - справа - 4,5,6,7,8-го по середньо-ключичній лінії, 9-го по середньо-пахвинній лінії, 10-го по задньо-пахвинній лінії, 11-го по лопаточній лінії; зліва - 3,4,5,6,7-го - по середньо-ключичній лінії, 8-го (подвійного) по передньо-пахвинній та задньо-пахвинній, 9-го (подвійного) по передньо-пахвинній та задньо-пахвинній, 10-го по задньо-пахвинній, 11-го (подвійного) по задньо-пахвинній і логіаточній лінії; розривів міжреберних м`язів та пристінної пліви в місцях подвійних зламів ребер, які спричинили плевро-пульмональний шок, від якого ОСОБА_9 померла на місці протягом не більше 60 хвилин з моменту заподіяння даних тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, прокурора ОСОБА_4 , який в свою чергу підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на обставини в ній викладені, , перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора не підлягають задоволенню, на підставі наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги та не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду, які не оспорено в апеляційних скаргах.
Колегією суддів при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, тобто у вбивстві, вчиненому через необережність, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Так, винуватість ОСОБА_5 саме за ч.1 ст. 119 КК України повністю підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , малолітнього свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також письмовими доказами: - протоколом огляду місця події від 09.11.2015 року з таблицями ілюстрації до нього (т.2, а.с.2-16); - протоколом огляду місця події від 09.11.2015 року з таблицями ілюстрації до нього (т.2, а.с.18-24); - протоколом огляду трупа від 09.11.2015 року (т.2, а.с.25-27); -висновком судово-медичної експертизи №188 від 09.11.2015 року (т.2, а.с.33); -лікарським свідоцтвом про смерть №102 від 09.11.2015 року (т.2, а.с.12); - висновком судово-медичної експертизи №95 від 18.01.2016 року з фототаблицями тілесних ушкоджень на тілі невстановленої особи жіночої статі (т.2, а.с.36-47); - додатковим висновком експерта №95 від 21.03.2016 року (т.2, а.с.49-52); - висновком судово-медичної експертизи речових доказів №209 від 21.12.2015 року (т.2, а.с.58-60); - висновком судово-медичної імунологічної експертизи №2137 від 17.12.2015 року (т.2, а.с.74-77); - висновком судово-медичної імунологічної експертизи №2140 від 17.12.2015 року (т.2, а.с.87-90); - висновком судово-медичної імунологічної експертизи №2143 від 17.12.2015 року (т.2, а.с.110-113); - висновком судово-медичної імунологічної експертизи №2144 від 17.12.2015 року (т.2, а.с.115-118).

Оскільки вказані показання свідків та письмові докази були безпосередньо оцінені судом, не суперечать та взаємодоповнюють один одного, то, на думку колегії суддів, були вірно покладені в основу обвинувального вироку.

Посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі на показання свідків, які були надані ними в ході проведення досудового розслідування, є безпідставними, оскільки відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або на отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, такі показання свідків не доводять винуватість ОСОБА_5 саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Усі інші письмові докази, зокрема висновки експертиз, які зазначені в апеляційній скарзі прокурора, не можуть бути визнані такими, що доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Інших переконливих доказів на спростування висновків районного суду апеляційна скарга прокурора не містить.

Що стосується покарання, то воно призначене обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції статті Особливої частини КК України, за якою його засуджено, з врахуванням положень Загальної частини КК України, зокрема ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, відсутності обставин, що пом`якшують та наявністю обставин, що обтяжують покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, судом враховано що злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься, у відповідності до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, особу винного, зокрема, те, що він є особою, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимою, за місцем проживання характеризується з негативного боку, в місцях попереднього ув`язнення характеризується позитивно, не має постійного місця роботи, на спеціальних обліках не перебуває. Обставин, що пом`якшують покарання районним судом не встановлено. До обставин, що обтяжують покарання колегією суддів районного суду було віднесено: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи, яка перебувала в безпорадному стані.

За таких обставин, призначене ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 119 КК України, буде необхідним і достатнім в даному випадку та цілком відповідатиме принципам призначення покарання, а також меті покарання, передбаченій у ст. 50 КК України.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що суд незаконно взяв до уваги характеристику за місцем проживання, є безпідставними, та більш того не дають колегії суддів підстав для зміни вироку районного суду в частині призначеного покарання.

Вирок суду є законним, вмотивованим, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги: захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 , засудженого за ч.1 ст.119 КК України, - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий Судді ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_1