Справа № 201/7219/17-к
Провадження № 1кп/201/341/2017
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0001264 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимий в останнє:

-11.08.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за злочин проти власності останній раз Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 11.08.2016 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України вчинив знову повторний умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , 30.03.2017 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 в мережі інтернет в одній з соціальних мереж побачив оголошення про інформацію щодо розшуку автомобіля марки Toyota Rav д/н НОМЕР_1 , який належав потерпілій ОСОБА_5 . Після чого перебуваючи в зазначеному місці, у ОСОБА_3 виник умисел направлений на шахрайство, вчинене повторно, а саме для цього ОСОБА_3 , зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував потерпілий ОСОБА_5 , та маючи намір спрямований на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману, вигадав для потерпілої інформацію про те, що він достовірно знає де знаходиться її викрадений автомобіль. В обмін на місце розташування даного автомобіля ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману в обмін за дану інформацію запропонував потерпілій передати йому грошові кошти у розмірі 4000 доларів, що на момент вчинення кримінального правопорушення згідно офіційного курсу Національного Банку України по курсу долара 26,97 гривень становить 107 904 гривні, на що остання будучи ведена в оману та не підозрюючи що ОСОБА_3 її обманює погодилася на дану пропозицію. Далі 31.03.2017 року близько 06-50 годин ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, узвіз Козацький, б.39, взяв грошові кошти у 4 000 доларів, що на момент вчинення кримінального правопорушення згідно офіційного курсу Національного Банку України по курсу долара 26.97 гривень становить 107 тисяч 904 гривні у потерпілої ОСОБА_5 , яка в свою чергу будучи ведена в оману шахрайськими діями останнього передала йому дані грошові кошти та після чого ОСОБА_3 , пообіцявши привезти автомобіль потерпілій взамін даних грошових коштів з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому..

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину та пояснив, що він дійсно в одній з соціальних мереж побачив оголошення про інформацію щодо розшуку автомобіля марки Toyota Rav д/н НОМЕР_1 , який належав потерпілій ОСОБА_5 . Потім шляхом обману в обмін за дану інформацію запропонував потерпілій по телефону передати йому грошові кошти у розмірі 4000 доларів, після отримання даних коштів, він пообіцяв привезти автомобіль та зник, розпорядившись грошовими коштами.

Крім повного визнання своєї вини винність обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілої допитаної в судовому засіданні, яка пояснила про те, що їй 30.03.2017 року подзвонив невідомий та повідомив про те, що знає де знаходиться її викрадений автомобіль марки Toyota Rav д/н НОМЕР_1 та просив взамін надати 4000 доларів, на що вона погодилася, передала гроші, та після чого ОСОБА_3 , пообіцявши привезти автомобіль, скрився у невідомому напрямку з грошовими коштами.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованому йому злочину і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2016 року до чотирьох років позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2016 року.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 107 904 гривень, суд приходить до висновку, що з урахуванням встановлених судом обставин з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь цивільного позивача, на підставі ст. 1166 ЦК України, підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 107 904 гривень - розмір шкоди, спричиненої протиправними діями обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, двох років двох місяці позбавлення волі - невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2016 року, визначивши остаточно до відбування чотири роки два місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 04.05.2017 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 04 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили але не більш ніж до 21 жовтня 2017 року.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 107 904 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1