Справа № 180/2124/16-к
УХВАЛА
04 квітня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 003293 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання обґрунтовані тим, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, і для розгляду кримінального провадження в розумні строки в суді необхідно забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, просив суд врахувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення та наявність таких кваліфікуючих ознак, як вчинення кримінального правопорушення особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, пов`язаного з вимаганням, а також те, що будь-які підстави звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Також, заявив клопотання про відсторонення обвинувачених від посад, посилаючись на ті ж підстави. В клопотаннях зазначено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у злочині, вчиненому саме під час виконання ними службових обов`язків з використанням наданих законом владних повноважень, і, перебуваючи на посадах, можуть далі створювати умови для фізичних і юридичних осіб, які будуть вимушені передавати їм неправомірну вигоду.
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення клопотань прокурора з тих підстав, що під час досудового розслідування слідчим суддею Нікопольського міськрайонного суду застосовано до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та відсторонено їх від посад на два місяці. 12 листопада 2016 року закінчився строк запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 , 20 листопада 2016 року обраного ОСОБА_5 . До закінчення строку дії запобіжного заходу прокурором не заявлися клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим та продовження строку відсторонення їх від посади.
Крім того, прокурором не доведено наявність ризиків, встановлених ст.177 КПК України. Так, прокурор зазначає, що обвинувачені можуть ухилитися від суду, однак після закінчення 12 листопада 2016 року запобіжного заходу ОСОБА_4 та 20 листопада 2016 року - ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, останні не покинули міста, хоча мали таку можливість, і прибували на кожен виклик до Марганецького міського суду. Ризик впливу обвинувачених на свідків також не доведено, оскільки, за наявності бажання, вони мали можливість впливати на свідків, перебуваючи під домашнім арештом, і домашній арешт з 20:00 години по 9:00 годину, на якому наполягає прокурор, не здатний перешкодити впливу на свідків, а тому є марним.

Проти відсторонення від посад заперечували з тієї підстави, що вина обвинувачених в одержанні неправомірної вигоди не доведена, і посилання прокурора на те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , перебуваючи на посадах, можуть далі створювати умови для фізичних і юридичних осіб, які будуть вимушені передавати їм неправомірну вигоду, є лише припущенням. Також, просили суд взяти до уваги те, що обвинувачені мають дітей і є єдиними годувальниками в своїх сім`ях.
Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до такого.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КК України).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Також, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.1 ст.176 КПК України).

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_4 суд приходить до такого.
ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з конфіскацією майна. Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці. 12 листопада 2016 року закінчився строк застосування запобіжного заходу.
Відомостей про те, що під час дії запобіжного заходу ОСОБА_4 порушував покладені на нього слідчим суддею обов`язки, суду не надано.
Суд вважає, що прокурором не доведено ризик переховування ОСОБА_4 від суду, оскільки протягом грудня 2016 року березня 2017 року ОСОБА_4 прибував до суду за першим викликом, від суду не ухилявся.
Суд вважає не доведеним ризик незаконного впливу на свідків, так як прокурором не надано доказів на підтвердження того. Крім того, перебування під домашнім арештом з 22:00 години до 09:00 години не може перешкодити обвинуваченому спілкуватися з будь-якою особою за власним бажанням у денний час.
Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурор не пояснив, що мав на увазі.
Враховуючи викладене, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та роботи, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_5 суд приходить до такого.
ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з конфіскацією майна. Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці. 20 листопада 2016 року закінчився строк застосування запобіжного заходу.
Відомостей про те, що під час дії запобіжного заходу ОСОБА_5 порушувала покладені на неї слідчим суддею обов`язки, суду не надано.
Суд вважає, що прокурором не доведено ризик переховування ОСОБА_5 від суду, оскільки протягом грудня 2016 року березня 2017 року вона прибувала до суду за першим викликом, від суду не ухилялася.
Суд вважає не доведеним ризик незаконного впливу на свідків, так як прокурором не надано доказів на підтвердження того. Крім того, перебування під домашнім арештом з 22:00 години до 09:00 години не може перешкодити обвинуваченій спілкуватися з будь-якою особою за власним бажанням у денний час.
Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурор не пояснив, що мав на увазі.
Враховуючи викладене, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та роботи, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від посад, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

За п.6 ч.2 цієї ж статті у клопотанні зазначається виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.2 ст.157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно до ст.157 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, за результатами розгляду клопотань, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено ті обставини, на які він покликається як на підставу відсторонення від посад обвинувачених.

В судовому засіданні не встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинувачених, які, перебуваючи на посаді, можуть незаконними засобами впливати на свідків у цьому провадженні або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що потреби судового розгляду не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Також слід враховувати, що з дня вчинення злочину, у якому підозрюються ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , пройшло шість місяців. Протягом цього часу ні ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді завідуючого відділу землекористування та екології Марганецької міської ради, ні ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника міського голови Марганецької міської ради, жодних порушень не вчиняли, кримінальному провадженню не перешкоджали, належно виконували свої обов`язки.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання прокурора про відсторонення від посад обвинувачених.

Керуючись ст.154-157, 177-178, 181, 186, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити прокурору у задоволенні клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та відсторонення її від посади.

Відмовити прокурору у задоволенні клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 та відсторонення його від посади.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1