Справа № 487/2838/17
Провадження № 1-кп/487/333/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , представника потерпілого - ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001974 від 22.05.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець міста Миколаєва, українець, громадянин України; в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; маючий середню-спеціальну освіту; неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має; працюючий вантажником в ВАТ «Ківіт»; зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.03.2017 в денний час доби, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 , знаходились на парковому майданчику для автомобілів, біля торгового центру «Кит», який розташований за адресою: вулиця Мала Морська, 108/5 в місті Миколаєві, де помітили купівельний візок об`ємом 100 л, який належить ПП «Таврія Плюс», вартістю 1 497 гривень 43 копійки. У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та працівників торгового центру «Кит», ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_7 , таємно викрали вищевказаний візок, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 спричинили ПП «Таврія Плюс» матеріальний збиток на загальну суму 1 497 гривень 43 копійки.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 22.05.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до даної угоди представник потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити з випробовувальним терміном строком на 2 роки. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

Сторони кримінального провадження просять затвердити вказану угоду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_6 також просить затвердити угоду про примирення з підозрюваним ОСОБА_5 і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваного матеріальних претензій. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди згідно зі ст. 66 КК України судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Керуючись Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди", статтями 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 25.05.2017 р., укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення від 22.05.2017 року покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити з випробовувальним терміном строком на 2 роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1