Справа № 201/4747/17
Провадження № 1кп/201/267/2017
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000103 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , в грудні 2015 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, знаходячись по вул. Гоголя в Жовтневому (Соборному) районі м. Дніпро (більш точну адресу встановити не виявилось можливим), з невстановленою слідством особою вступив в попередню змову, направлену на фіктивне підприємництво, а саме: придбання суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.
Згідно досягнутої з невстановленим співучасником злочину змови, ОСОБА_3 , повинен був за обіцяну матеріальну винагороду підписати складений та наданий йому невстановленою особою протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Хорса» ()/надалі ТОВ «Агро-Хорса»/ підписаний колишнім учасником (засновником) ТОВ «Агро-Хорса» ОСОБА_6 паспорт серія НОМЕР_1 виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області 13.04.1999, який був необізнаний про злочинні наміри невстановленої особи та ОСОБА_3 , а лише мав намір змінити' реєстрацію підприємства переставши бути учасником та директором відповідно, та домовився із вказаною невстановленою особою про передання майнових прав на зазначену юридичну особу. Згідно до вказаного протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Хорса» було змінено склад учасників та керівництво підприємства, основні види діяльності, місце знаходження та затверджено нову редакцію статуту, згідно до якого ОСОБА_3 мав стати одноосібним учасником з часткою у статутному капіталі в розмірі 100 %.
Крім того, згідно досягнутої з невстановленим співучасником злочину змови, ОСОБА_3 , повинен був надати нотаріусу свій паспорт громадянина України, а також картку фізичної особи - платника податків з ідентифікаційним номером, та засвідчивши свою особу, підписати у нотаріуса складений та наданий йому невстановленою особою статут в нової редакції товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Хорса» (), який є установчим документом суб`єкта господарювання, на підставі якого змінюється склад учасників юридичної особи та проводиться її державна перереєстрація і повернути зазначений офіційний документ невстановленому співучаснику злочину, який, в подальшому, після проведення ним державної перереєстрації юридичної особи, повинен був використовувати реквізити придбаного підприємства, з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.
Таким чином, ОСОБА_3 , виконав свою частину досягнутої з невстановленою особою злочинної змови та передав невстановленій слідством особі за обіцяну матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово- господарської діяльності, підписаний ним протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Хорса», а також підписаний ним та нотаріально засвідчений статут ТОВ «Агро-Хорса».
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, знаходячись на вул. Гоголя в Жовтневому (Соборному) районі м. Дніпро (більш точну адресу встановити не виявилось можливим) за матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово- господарської діяльності, підписавши протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Хорса» та нотаріально завірений статут ТОВ «Агро-Хорса» (), на підставі якого створюється юридична особа, і тим самим в порушення вимог:
¦ статті 57 Господарського кодексу України, згідно якої, установчими документами суб`єкта господарювання є статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству. Статут (положення) затверджується власником майна (засновником) суб`єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб`єктами відповідно до закону.
¦статті 58 Господарського кодексу України, згідно якої, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.
¦статті 58 Господарського кодексу України, згідно якої, підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту.
¦статті 58 Господарського кодексу України, згідно якої, підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства.
¦статті 81 Цивільного кодексу України, згідно якої, юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів.
¦статті 87 Цивільного кодексу України, згідно якої, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками); установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженою цією особою, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.
¦статті 89 Цивільного кодексу України, згідно якої, порушеннявстановленого законом порядку створення юридичної особи абоневідповідність її статутних документів закону є підставою для відмови в державній реєстрації юридичної особи.
¦статті 92 Цивільного кодексу України, згідно якої, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.
¦ статті 93 Цивільного кодексу України, згідно якої, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
¦статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно якої, державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
¦статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичнихосіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно якої, державна реєстрація базується на таких основних принципах:обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.
¦статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно якої, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
¦статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно якої, документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: установчий документ юридичної особи, повинен містити відомості, передбачені законодавством, та відповідати законодавству.
¦статті 45 Податкового кодексу України, згідно якої, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
¦статті 48 Податкового кодексу України, згідно якої, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер.
¦статті 64 Податкового кодексу України, згідно якої, взяття на облік за основним місцем обліку юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів як платників податків та зборів у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державнимреєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей контролюючими органами,
зареєструвавши на своє ім`я підприємство ТОВ «Агро-Хорса» () та передавши установчі документи вказаного підприємства невстановленому співучаснику злочину, для внесення змін в реєстраційні' документи підприємства, після проведення перереєстрації вказаного Товариства, отримав суб`єкт підприємницької діяльності (юридичну особу), з метою прикриття незаконної діяльності за попередньою змовою групою осіб.
В подальшому, протягом 2015-2016 років підприємство ТОВ «Агро-Хорса» використовувалось невстановленою в ході досудового розслідування особою, для ведення незаконної діяльності, пов`язаної із наданням юридичним особам послуг з мінімізації податкових зобов`язань, з метою ухилення від сплати податків.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України, а саме, фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
28 березня 2017 року між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 та громадянином ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме:

за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень;

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 березня 2017 року між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 та громадянином ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1