Провадження № 1-кс/470/112/17
Справа № 470/284/17
У Х В А Л А
08 травня 2017 року смт. Березнегувате
Слідчий суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Казанківського відділення Новобузького відділу ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
05 травня 2017 року слідчий СВ звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке погоджено прокурором, у якому зазначив, що 04 травня 2017 року до чергової частини Березнегуватського відділення Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від інспектора дорожнього нагляду Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області, капітана поліції ОСОБА_5 про те, що під час патрулювання на автомобільній дорозі Т -15-09 Баштанка Березнегувате км 35+917 було зупинено автомобіль марки «ОPEL VEСTRA д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 мешканця с.Ручийки Новгородківського району Кіровоградської області та під час перевірки реєстраційних документів за базою «АРМОР» було встановлено невідповідність номеру кузова автомобіля у тому числі і зазначеному у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, даним що містяться у базі "АРМОР".
Того ж дня до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000134 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Допитаний під час досудового розслідування ОСОБА_6 пояснив, що вказаний автомобіль «ОPEL VEСTRA д/н НОМЕР_1 білого кольору, він близько місяця тому обміняв на власний автомобіль у м.Миколаєві у ОСОБА_7 , та вважав що з автомобілем та реєстраційними документами на нього все гаразд.
Посилаючись на те, що автомобіль «ОPEL VEСTRA» д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ОСОБА_8 , як власнику, мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, щодо якого є потреба у призначенні та проведенні ряду експертиз, слідчий СВ просив накласти на нього арешт з метою їх подальшого зберігання Березнегуватським відділенням Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 107 КПК України, не здійснювалось, через відсутність відповідного клопотання прокурора.
Володілець майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши клопотання та матеріали долучені до нього, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Суд доходить висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно, а саме автомобіль «ОPEL VEСTRA» д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу -відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є доказом у кримінальному провадженні, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 107, 170 173, 175, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Казанківського відділення Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000134 від 04.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ОPEL VEСTRA» білого кольору д/н НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1