Справа № 308/3416/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000173 від 22.03.2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, за національністю українця, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.04.2012 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 22.03.2016 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України, у відповідності до ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
09 січня 2015 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись в магазині «Продукти», що розташований по вул. Гагаріна, б/н в м. Ужгороді, діючи незаконно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, в присутності продавця ОСОБА_6 , відкрито викрав з прилавка належний їй гаманець вартістю 100,00 гривень, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 1600 гривень, і заволодівши викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1700 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаюється. Просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та захисник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, його особу, є молодий за віком, раніше притягався до кримінальної відповідальності, під диспансерним наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, рецидив злочинів, вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання слід врахувати вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2016 року, за яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2012 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статі призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, яке розглядається, вчинив до постановлення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2016 року, тому суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів та призначити йому покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Речові докази та витрати на залучення експерта - відсутні

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання до покарання призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2016 року строком 1 (один) місяць позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання, тобто з 13.05.2011 року по 23.04.2012 року, із врахуванням ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1