АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4026/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
особи, щодо якої розглядається питання про видачу (екстрадицію), ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 та скасовано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 21 жовтня 2016 року про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації громадянина цієї держави
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Плоскоє Гатчинського району Ленінградської області РРФСР, з середньою освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимого.
Згідно з ухвалою слідчого судді, постанова заступника Генерального прокурора України про видачу особи (екстрадицію) є передчасною, оскільки у особи, яка підлягає видачі до Російської Федерації, наявний дійсний паспорт громадянина України, отриманий у встановленому законом порядку, і станом на день розгляду скарги особу не було позбавлено громадянства України. Тому слідчий суддя визнав за неможливе видачу (екстрадицію) до іншої держави особи, яка є громадянином України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу міжнародного співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_11 подалаапеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 21 жовтня 2016 року про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 до Російської Федерації.
Своє прохання прокурор обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки слідчим суддею не взято до уваги, щопостанова про видачу особи (екстрадицію) була винесена за відсутності обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_10 до Російської Федерації відповідно до вимог ст. ст. 587, 589 КПК України. Зокрема, як зазначає апелянт, згідно висновку експертизи, відбитки пальців рук ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідають відбиткам пальців рук ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто останній є особою, видача якої запитується. При цьому автор апеляції наголошує, що відсутні оригінали документів, якими б підтверджувався факт народження на території України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а він є уродженцем міста Санкт-Петербург (Ленінград) Російської Федерації. Це ж саме, як запевняє прокурор, стосується і батьків останнього, тобто, на думку апелянта, є обґрунтовані підстави вважати сумнівним існування людини з такими особовими даними, що, в свою чергу, свідчить про незаконність отримання такою особою громадянства України. Тому автор апеляції вважає законною постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 21 жовтня 2016 року про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 до Російської Федерації, оскільки дана постанова була винесена відповідно до вимог ст. ст. 587, 589 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і матеріали екстрадиційної перевірки, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_11 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 16 липня 2016 року співробітниками Головного управління Національної поліції в місті Києві був затриманий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із розшуком останнього правоохоронними органами Російської Федерації.

Згідно висновку експерта від 16 липня 2016 року № 3292/д, відбитки пальців рук ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідають відбиткам пальців рук ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто останній є особою, стосовно якої надійшов запит про видачу іноземній державі.
19 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до ОСОБА_8 в порядку ст. 583 КПК України був застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, а 19 серпня 2016 року тим же судом до останнього був застосований екстрадиційний арешт до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації.
15 серпня 2016 року з Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для притягнення його до кримінальної відповідальності.
Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 21 жовтня 2016 року було прийнято рішення про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 доРосійської Федерації для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 210; п. «а» ч. 3 ст. 163 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Між тим, відповідно до наявних в матеріалах справи копій документів, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому законом порядку набув громадянства України, що підтверджується копією заяви № 1422/2014 про оформлення громадянства України за територіальним походженням, копією зобов`язання припинити іноземне громадянство (дату прочитати неможливо), копією розписки № 1502/2014 про отримання довідки від 23 грудня 2014 року про реєстрацію ОСОБА_12 , як громадянина України, копією декларації про відмову від іноземного громадянства від 23 грудня 2014 року, копією паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В свою чергу, 05 серпня 2016 року рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 22 грудня 2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було скасовано.
31 жовтня 2016 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було зупинено дію рішення, оформленого у вигляді подання Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 05 серпня 2016 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 22 грудня 2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення адміністративного позову.
Таким чином, до розгляду заяви адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 про скасування, як протиправного, рішення, оформленого у вигляді подання Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 05 серпня 2016 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 22 грудня 2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і прийняття за нею остаточного рішення Окружним адміністративним судом міста Києва, орган, уповноважений на прийняття рішення за запитом про екстрадицію, не мав права вирішувати питання про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_8 . Отже, у слідчого судді були всі підстави вважати, що особа, яка підлягає видачі (екстрадиції) до Російської Федерації на підставі постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 , є громадянином України, оскільки у встановленому законом порядку на теперішній час не встановлено, що ОСОБА_12 отримав це громадянство незаконно.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу є громадянином України.
Враховуючи вищевикладене, постанова заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 21 жовтня 2016 року про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 до Російської Федерації є передчасною і не відповідає вимогам ст. 589 КПК України, оскільки наслідком прийняття такого рішення є подальші дії щодо фактичної передачі особи під юрисдикцію запитуючої держави.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 591 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 та скасовано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 21 жовтня 2016 року про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Російської Федерації, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалася іноземною державою.
СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4