Справа 521/9044/16-к
Провадження по справі 1-кп/521/309/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 21.01.2016 за № 0000170, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Вселе Татарбунарського району Одеської області, має вищу освіту, працює головним спеціалістом фінансово-економічного відділу державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп», заміжня, не судима, зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи службовою особою, - головним спеціалістом з орендних відносин фінансово-економічного відділу Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп», 08.02.2016 року о 10 годині 20 хвилин, знаходячись у своєму службовому кабінеті № 110 в приміщенні інституту за адресою м. Одеса, вул. Гайдара, 13, діючи з корисливих мотивів та з прямим злочинним умислом, направленим на одержання неправомірної вигоди для себе від представника ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_7 за сприяння у наданні останньому дозволу та місця для встановлення торгового апарату в вестибюлі вказаного інституту, з використанням свого службового становища надала ОСОБА_7 договір оренди нежитлового приміщення б/н від 08.02.2016 року, який скріплений підписом директора державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» ОСОБА_8 та мокрою печаткою інституту, за що отримала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2000 грн. (купюрами номіналом по 200 грн.), та мала можливість розпорядитися вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , вказуючи на свою непричетність до скоєння злочину, вину в інкримінованому злочині не визнала і пояснила суду, що неправомірну вигоду від ОСОБА_7 не отримувала, а передані ним грошові кошти призначалися для оплати послуг з підключення електрообладнання.

Також ОСОБА_4 показала, що на початку 2016 року займала посаду головного спеціаліста з орендних відносин фінансово-економічного відділу державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп». Вона займалась роботою з підготовки і укладення договорів оренди, подальшої роботою з орендарями, але до її обов`язків і повноважень не входило вирішення питань про надання чи відмову у наданні площ в оренду, оскільки такі питання мав вирішувати лише директор інституту.

В середині грудня 2015 року до її робочого кабінету прийшов раніше незнайомий ОСОБА_7 і попросив надати йому в оренду частину вестибюлю для встановлення торгового обладнання апарату з продажу продуктів харчування. При цьому він заявив, що готовий заплатити 3000 грн. за укладення договору. Вона роз`яснила, що інститут не бере гроші за укладення договору, але після його укладення необхідно буде сплачувати орендну плату. Також Варавка пояснив, що має намір взяти апарат у лізинг, але поставщик обладнання передумовою поставки вимагає надання укладеного договору оренди приміщення, а поставку гарантує протягом 2-х днів після отримання копії договору оренди.

Наступного разу ОСОБА_7 прийшов після 20.12.2015 року, приніс документи копію паспорта, копію свідоцтва на право зайняття підприємницькою діяльністю Скібінського та роздруківку із мережі Інтернет з інформацією про торговий апарат, який він мав намір встановити у вестибюлі інституту. Разом вони пішли до заступника директора інституту з економіки ОСОБА_9 , який став з`ясовувати у Варавки технічні характеристики обладнання, але той нічого не знав і не міг пояснити. Виходячи з тієї інформації, що була у роздруківці, враховуючи, що в апараті мали зберігатися продукти харчування, ОСОБА_10 прийшов до висновку, що це обладнання є енегровмістким, потребує підведення електрокабеля, встановлення окремого електролічильника і підключення автомата. Вони запропонували Варавці 2 варіанти або той самостійно залучає електрика для виконання електромонтажних робіт з умовою подальшого прийняття робіт спеціалістами підприємства «Енергосила», з яким інститутом укладено договір на обслуговування, або ж роботи здійснюються спеціалістами підприємства «Енергосила» за умови оплати послуг електромонтажу і розхідних матеріалів в касу інституту. Варавка, зауваживши, що не має знайомого електрика, просив про проведення електромонтажних робіт спеціалістами підприємства «Енергосила», гарантувавши оплату. Після цього вона разом з Варавкою у вестибюлі інституту обрали місце для установки торгівельного обладнання.

Наприкінці грудня 2015 року ОСОБА_9 повідомив її, що спеціалісти підприємства «Енергосила» порахували вартість робіт і розхідних матеріалів (закупку електролічильника, електрокабеля) в сумі 2 000 грн. Вона, в свою чергу, повідомила про це Варавку і він погодився на сплату такої суми за послуги.

За домовленістю Варавка знов прийшов до неї на початку лютого, уточнив можливий розмір орендної плати. Вона пояснила, що грошові кошти необхідно вносити або через банківську установу на розрахунковий рахунок, або готівкою через касу інституту.

05.02.2016 року Варавка приходив до інституту, але її не застав. Дізнавшись від ОСОБА_10 про прихід Варавки, вона зателефонувала йому і домовилась про укладення договору оренди на 08.02.2016 року. Варавка попередив, що обладнання буде доставлено через 2 дні після укладення договору, тому необхідно завчасно прокласти електрокабель та встановити лічильник. Після цього вона внесла до журналу реєстрації заявок для підприємства «Енергосила» запис щодо проведення електромонтажних робіт. Орендна плата повинна була нараховуватися після встановлення обладнання.

08.02.2016 року Варавка прийшов близько 10 години, до того часу договір оренди був складений і підписаний директором інституту. Варавка підписав договір, взяв копію, поклав на її робочій стіл 2000 грн., які вона вважала оплатою за майбутні послуги електрика, та вийшов з кабінету.

Вона поклала гроші в чобіт, оскільки з молоду має таку звичку і не носить гаманець, взяла екземпляр договору і направилась до бухгалтерії. Там на підставі укладеного договору головний бухгалтер повинна була виписати рахунок на оплату Варавкою 2000 грн., а вона ( ОСОБА_11 ) мала намір віднести рахунок і гроші, передані Варавкою, до каси інституту, отримати від касира приходний касовий ордер на цю суму і в подальшому передати його Варавці в підтвердження прийняття від нього коштів. Однак, в коридорі вона була затримана працівниками правоохоронного органу, які провели обшук в її кабінеті і вилучили передані Варавкою гроші.

Рахунок на проведення електромонтажних робіт від підприємства «Енергосила» інституту виставлений не був, оскільки такі роботи фактично проведені ще не були. Однак, такий рахунок мав бути виставлений одразу після проведення робіт, протягом короткого часу, і сума його за усним повідомленням повинна була скласти 2000 грн.

Отримані від Варавки гроші 2000 грн. не були неправомірною вигодою, вона збиралась внести їх до каси інституту як оплату за послуги, що надавалися орендарю, на підставі договору оренди. Вважає, що мала право особисто, замість орендаря, вносити кошти до каси, оскільки це не заборонено законодавчо. Раніше неодноразово діяла таким чином, коли касира не було на місці, а орендарі-підприємці, поспішаючи, не могли чекати і залишали їй гроші з цією метою.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою, її вина в інкримінованому злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що не зареєстрований як підприємець, але хотів займатися підприємницькою діяльністю роздрібною торгівлею продуктами харчування через спеціальний торгівельний автоматичний пристрій. Щоб не проходити процедуру державної реєстрації фізичної особи-підприємця, він отримав довіреність від знайомого підприємця ОСОБА_12 на здійснення діяльності від його імені. Для того, щоб отримати торговий апарат за договором лізингу, він повинен був надати компанії-постачальнику копію договору оренди приміщення, де планувалося розмістити апарат. З цією метою в грудні 2015 року він звернувся до проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп», де дізнався, що питаннями оренди займається ОСОБА_4 , і запитав у неї що саме необхідно для укладення договору оренди. ОСОБА_11 відповіла, що для цього необхідні його документи і гроші за сприяння в укладенні договору, спочатку назвала суму 3000 грн., а пізніше 2000 грн. При цьому йому ніхто не повідомляв про необхідність оплати послуг з встановлення окремого електролічильника і прокладення електрокабелю. Отримавши від ОСОБА_11 зразок типового договору для ознайомлення, він побачив, що вказані обвинуваченою суми в ньому не зазначені. Тому, вважаючи, що гроші будуть присвоєні ОСОБА_11 як неправомірна вигода, він звернувся до поліції з відповідною заявою.

Для проведення процесуальних дій він передав слідчому ОСОБА_13 особисті кошти в розмірі 2000 грн., а 08.02.2016 року отримав їх від слідчого в присутності понятих для подальшої передачі ОСОБА_11 . Разом з понятими і працівниками поліції, на їх автомобілі, приїхав до інституту. Там якийсь час чекав на ОСОБА_4 , потім зайшов до її кабінету, підписав договір оренди, отримав його копію, витягнув з «барсетки» 2000 грн., поклав гроші на стіл обвинуваченої та вийшов з кабінету і покинув приміщення інституту. ОСОБА_11 не заперечувала проти передачі грошів, але в його присутності гроші зі столу не брала.

Після цих подій він не бачив сенсу в продовженні господарських відносин з інститутом, оскільки боявся скандальних ситуацій, а пізніше отримав лист про розірвання договору оренди.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що є приватним підприємцем. В листопаді 2015 року ОСОБА_7 запропонував йому зайнятись діяльністю з реалізації продуктів харчування через торгівельні апарати. Його така діяльність не зацікавила, але у січні 2016 року він надав Варавці, який не був зареєстрований як підприємець, довіреність на здійснення такої діяльності від його імені, оскільки хотів допомогти йому працювати і заробляти. В подальшому Варавка займався пошуком місця, яке можливо орендувати для встановлення торгового обладнання, і знайшов приміщення на АДРЕСА_2 . У лютому 2016 року Варавка повідомив, що з нього вимагають хабар, і звернувся з цього приводу до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що працює начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області. Приміщення, в якому розміщується державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводгосп», є державним майном. Орендодавцем державного майна виступає Фонд. За загальним правилом договір оренди приміщення площею до 200 кв.м. укладається підприємством за попереднім погодженням з Фондом. Крім того, ОСОБА_15 погоджує розрахунок орендної плати за договором оренди. Рішення інституту «Укрпівдендіпроводгосп» щодо надання в оренду частин приміщення ОСОБА_7 або ОСОБА_16 з ОСОБА_17 не погоджувалось.

Свідок ОСОБА_18 показав, що був присутній як понятий при проведенні слідчих дій. У лютому 2016 року його і ОСОБА_19 працівники поліції запросили до райвідділу поліції на вул. Академіка Філатова в м. Одесі, де вони були присутніми при врученні незнайомому їм чоловіку грошей в сумі 2000 грн. Акт передачі грошей вони засвідчили своїми підписами в протоколі, складеному слідчим. Після цього вони разом з цим чоловіком і працівниками поліції приїхали до будівлі, де проводились слідчі дії. За вказівкою працівника поліції вони зайшли до кабінету ОСОБА_11 , яку зустріли в коридорі. За пропозицією поліцейського ОСОБА_11 показала гроші, які були у неї у шухляді столу та при собі. На запитання поліцейського ОСОБА_11 відповіла, що нічого не брала, після цього було проведено огляд кабінету. За допомогою спеціальної лампи були оглянуті руки обвинуваченої, при цьому помітили світіння люмінесцентного барвника на її черевику. Працівники міліції запропонували ОСОБА_11 зняти черевик, але вона відмовилась в присутності чоловіків. Тоді всі чоловіки вийшли з кабінету, залишилась співробітник поліції жінка, а коли вони повернулися, то їм були продемонстровані гроші в сумі 2000 грн., вилучені з черевика ОСОБА_11 . Слідчий звірила номера і серії вилучених у ОСОБА_11 купюр, після чого вони були поміщені в пакет і опечатані.

Свідок ОСОБА_19 показав, що разом з ОСОБА_18 у лютому 2016 року був присутній як понятий при проведенні слідчих дій спочатку біля райвідділу поліції на вул. Академіка Філатова в м. Одесі, де слідчий вручила незнайомому їм чоловіку гроші в сумі 2000 грн., про що складено протокол. Потім вони разом з цим чоловіком і працівниками поліції поїхали до науково-дослідного інституту по вул. Гайдара в м. Одесі, де слідчі дії були продовжені. За вказівкою працівника поліції він і другий понятий зайшли до будівлі, в коридорі зустріли ОСОБА_11 і вже разом з нею зайшли до її кабінету. Їй запропонували добровільно видати отримані гроші, але вона відповіла, що нічого не отримувала, і показала особисті гроші, які були у гаманці в сумці. При огляді кабінету грошей не знайшли і під спеціальною лампою оглянули руки ОСОБА_11 . При цьому було виявлено люмінісцентне світіння на її руках і на одному з черевиків. Гроші були знайдені у черевику ОСОБА_11 і вони теж світилися під лампою. Пам`ятає, що були купюри номіналом 200 грн., їх номера і серії працівник поліції записував до протоколу. Йому здається, що ОСОБА_11 сказала, що це гроші на електрику.

Свідок ОСОБА_20 , слідчий Хмельницького відділення поліції Київського ВП в м. Одесі, показала, що проводила досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_11 . Заявником ОСОБА_21 05.02.2016 року слідчому були надані гроші в сумі 2000 грн. для подальшого проведення слідчих дій. При складенні протоколу огляду та протоколу ідентифікації нею помилково було вказано, що гроші повернуті заявнику. Однак, фактично після огляду гроші ОСОБА_21 не повертались, а зберігалися в режимно-секретній частині Київського відділу поліції м. Одеси. 08.02.2016 року грошові кошти були вручені ОСОБА_21 , про що складений відповідний протокол. В подальшому Варавка передав гроші ОСОБА_11 як неправомірну вигоду, і при проведенні огляду в кабінеті обвинуваченої вони були вилучені у неї з чобота.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 21.01.2016 року ОСОБА_7 звернувся до Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в м. Одесі із заявою про вимагання у нього посадовими особами державного підприємства неправомірної вигоди в сумі 3000 грн. за сприяння у підписанні документів (т. 1 ар. 2-4).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статуту (т. 1 ар. 42-57) Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводогосп» є юридичною особою і розташований за адресою м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 13. Пунктом 1.2 Статуту визначено, що підприємство засновано на основі державної власності і належить до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України.

08.02.2016 року між Державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом «Укрпівдендіпроводгосп» в особі директора ОСОБА_8 і ОСОБА_7 укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 у вигляді частини вестибюлю загальною площею 4,4 кв. м (т. 1 ар. 34-38). Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць (лютий 2016 року) 212,65 грн., що підтверджено розрахунком орендної плати за підписом директора установи ОСОБА_8 (т. 1 ар. 39).

Додатком до договору оренди є акт від 08.02.2016 року приймання-передачі державного нерухомого майна від Ореднодавця Орендарю з метою використання для розміщення автоматичного вендингового устаткування для продажу продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи), підписаний головним спеціалістом установи ОСОБА_4 , начальником АГВ, а також ОСОБА_7 (т. 1 ар. 40).

Згідно з наказом директора інституту ОСОБА_4 з 01.12.2009 року займає посаду головного спеціаліста з орендних відносин (т. 1 ар. 58-59).

Посадовою інструкцією головного спеціаліста з орендних відносин, з якою ознайомлена ОСОБА_4 , передбачені обов`язки здійснення роботи з укладення договорів оренди нерухомого майна, а також договорів на відшкодування витрат з комунальних послуг і накладних витрат (т. 1 ар. 60-61).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» визначено: адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Як видно з посадової інструкції (п. 2.3), ОСОБА_4 була наділена повноваженнями з розпорядження державним майном: запит необхідних для укладення договору оренди документів, розрахунок орендної плати, складання договорів оренди і договорів на відшкодування витрат з комунальних послуг і накладних витрат, здійснення прийому-передачі нежитлового приміщення. Як вбачається з показів самої ОСОБА_11 , а також свідків Варавки, заступника директора державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» ОСОБА_9 (покази якого викладені у вироку нижче), безпосереднє місце оренди (частина нежитлового приміщення), щодо якого укладався договір, визначалося саме обвинуваченою. Вона ж здійснювала і передачу державного нерухомого майна в оренду відповідно до акту приймання-передачі. При цьому діяла від імені Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводогосп», що вбачається з акту приймання-передачі, тобто була уповноважена на такі дії.

Таким чином спростовуються доводи сторони захисту про відсутність у обвинуваченої адміністративно-господарських обов`язків і, як наслідок, відсутність у неї статусу службової особи.

Із протоколу огляду від 05.02.2016 року вбачається, що слідчим Таїровського відділення Київського відділу поліції у м. Одесі ОСОБА_20 у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000170 від 21.01.2016 року за ознаками ст. 368 ч. 3 КК України на підставі доручення прокурора, у приміщенні кабінету № 7 Таїровського відділення Київського відділу поліції за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170-А в присутності понятих було оглянуто надані ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., купюрами в кількості 10 шт. номіналом по 100 грн., з яких були зроблені фотокопії (ар. 6-8, 11-13).

Також 05.02.2016 року була проведена ідентифікація грошових коштів шляхом оброблення їх спеціальним препаратом «Промінь-1», який при ультрафіолетовому світлі світиться жовто-зеленим кольором, та шляхом нанесення букви «В» на кожну купюру спеціальним люмінесцентним фломастером, який при ультрафіолетовому світлі світиться синім кольором. Зразки спеціального препарату «Промінь-1» і спеціального люмінесцентного фломастера нанесені на листи білого паперу та опечатані (т. 1 ар. 9-10).

В протоколах огляду від 05.02.2016 року вказано, що після огляду і ідентифікації грошові кошти повернуті ОСОБА_7 , хоча одночасно в тому ж протоколі огляду зазначено, що гроші в сумі 2000 грн. були вилучені. Вказане протиріччя усунено під час допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та слідчого ОСОБА_20 , які підтвердили, що гроші вручались Варавці слідчим не 05.02.2016 року, а 08.02.2016 року. Волошенюк зазначила, що припустилася помилки, вказавши про повернення грошей.

Таким чином встановлено, що 05.02.2016 року гроші в сумі 2000 грн. були вилучені у ОСОБА_7 , скопійовані та ідентифіковані спеціальними засобами для подальшого використання під час проведення слідчих дій.

Згідно з протоколом вручення грошових коштів від 08.02.2016 року слідчим Таїровського відділення Київського відділу поліції у м. Одесі ОСОБА_20 в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були оглянуті та передані ОСОБА_7 його грошові кошти у сумі 2000 грн., із зазначенням серій і номерів 10 купюр номіналом у 200 грн. (т. 1 ар. 14-16). При аналізі цього протоколу та вищезазначених протоколів огляду і ідентифікації грошей від 05.02.2016 року, встановлено, що вказані в них номери і серії купюр співпадають, тобто у всіх цих документах мова йде про одні і ті самі грошові купюри.

В протоколі вручення грошових коштів зазначено, що грошові кошти були оглянуті у приміщенні кабінету № 7 Таїровського відділення Київського відділу поліції за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170-А. Далі в протоколі вказано, що вищезазначені грошові кошти, після огляду, були вручені власнику ОСОБА_7 для проведення подальших слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000170.

В судовому засіданні поняті ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пояснили, що гроші були передані ОСОБА_7 біля райвідділу поліції на вул. Академіка Філатова в м. Одесі, тобто біля Київського районного відділу поліції в м. Одесі, а не в приміщенні Таїровського відділення Київського відділу поліції.

Зазначені покази свідків не протирічать даним, викладеним у протоколі вручення грошових коштів. Так, дійсно грошові кошти були оглянуті слідчим за участю інших понятих 05.02.2016 року в Таїровському відділення Київського відділу поліції, про що складено відповідний протокол. Більше грошові кошти не оглядалися, а 08.02.2016 року поняті ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були присутніми не при огляді, а при врученні грошових коштів, оглянутих раніше, про що свідчить назва протоколу. В протоколі про вручення грошових коштів від 08.02.2016 року слідчий зазначила інформацію про попередній огляд цих грошових коштів в Таїровському відділенні Київського відділу поліції, який відбувся 05.02.2016 року.

У суду відсутні підстави для сумніву у проведенні вищевказаних процесуальних дій, які підтверджуються не тільки відповідними протоколами, але і показами вказаних свідків, щодо факту вручення ОСОБА_7 грошей в сумі 2000 грн. для подальшої передачі ОСОБА_4 .

Ухвалами слідчого судді апеляційного суду Одеської області від 28.01.2016 року надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії: аудіо та відео контролю за особами - головним спеціалістом державного регіонального проектно-вишукувального інституту ОСОБА_4 та заступником директора ОСОБА_9 (т. 1 ар. 100-107).

Протоколами про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 23.02.2016 року (т. 1 ар. 89-91, 92-93) та записом розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на картці пам`яті (т. 1 ар. 135) підтверджено факт передачі 08 лютого 2016 року після 10 години ОСОБА_7 в кабінеті проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» (за адресою м. Одеса, вул. Гайдара, 13) ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 2000 грн., заздалегідь оглянутих і ідентифікованих, а також підписання і отримання ним договору оренди нежитлового приміщення з додатками. При цьому ОСОБА_7 передає гроші зі словами: « ОСОБА_22 , вот наша первая дружба», а ОСОБА_4 не заперечує проти його дій.

Відповідно до постанови прокурора від 05.02.2016 року (т. 1 ар. 17) слідчим Таїровського відділення Київського відділу поліції у м. Одесі ОСОБА_20 в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 08.02.2016 року проведено освідування ОСОБА_4 , про що складено відповідний протокол (т. 1 ар. 18-20). В протоколі зазначено, що при освітленні рук ОСОБА_4 лампою з ультрафіолетовими променями було виявлено світіння жовто-зеленого кольору на великому і вказівному пальцях лівої руки, а також на великому, вказівному пальцях і долоні правої руки. З обох рук ОСОБА_4 були взяті змиви на ватні тампони.

Додатковим освідуванням ОСОБА_4 виявлено в її правому черевику гроші в сумі 2000 грн. 10-ма купюрами по 200 грн., номера і серії яких співпадають з вказаними в протоколах огляду, ідентифікації і вручення Варавці, на кожній з яких під дією ультрафіолетового проміння виявлено світіння жовто-зеленого кольору та напису у вигляді букви «В» синього кольору. Із зовнішньої сторони правого черевика ОСОБА_11 також виявлено світіння жовто-зеленого кольору під дією ультрафіолетового проміння (т. 1 ар. 24-26).

Відповідно до висновків криміналістичної (хімічної) експертизи № 621/19 від 19.02.2016 року, на поверхні 10 купюр номіналом 200 грн. НБУ кожна, вилучених у ОСОБА_4 , чоботі, вилученому з правої ноги ОСОБА_4 , ватних тампонах зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_4 виявлені спеціальні хімічні речовини (спец барвник) люмінесцентний порошок, які мають загальну родову приналежність між собою й зі спеціальною хімічною речовиною (спецбарвником) люмінесцентним порошком, який наданий як зразок порівняння на аркуші паперу. Крім того, спецбарвник люмінесцентна речовина, якою був виконаний напис «В» на 10 грошових купюрах, має загальну родову приналежність зі спеціальною хімічною речовиною (спец барвником) люмінісцентнорю речовиною, яка надана як зразок порівняння на аркуші паперу (т. 1 ар. 81-84).

08.02.2016 року під час огляду місця події кабінету № 110, розташованого на першому поверсі будівлі проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» за адресою м. Одеса, вул. Гайдара, 13, на робочому столі ОСОБА_4 були виявлені документи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 : заява від 08.02.2016 року Варавки, копія довіреності на його ім`я, довідка про взяття на облік платника податку ОСОБА_23 , копія свідоцтва про реєстрацію, копії їх паспортів та ідентифікаційних кодів, а також договір оренди нежитлового приміщення від 08.02.2016 року між «Укрпівдендіпроводгосп» і Варавкою, розрахунок орендної плати, акт прийому-передачі від 08.02.2016 року між «Укрпівдендіпроводгосп» і Варавкою (т. 1 ар. 21-23).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2016 року задоволено клопотання слідчого Таїровського відділення Київського відділу поліції у м. Одесі ОСОБА_20 , надано дозвіл на проведення 08.02.2016 року огляду службового кабінету № НОМЕР_1 проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» за адресою м. Одеса, вул. Гайдара, 13 (т. 1 ар. 67-68).

При проведенні огляду та освідування ОСОБА_4 була застосована відеозйомка, про що зазначено у відповідних протоколах. При перегляді відеозапису на DVD-R диску (т. 1 ар. 135) встановлено, що відомості, викладені у протоколах про проведення вказаних слідчих дій, відповідають обставинам, зафіксованим за допомогою відеозапису. Так, на відеозаписах видно, що при освідуванні під дією лампи з ультрафіолетовим випромінюванням було виявлено світлення рук і правого чобота ОСОБА_4 . Після того, як працівник поліції розстебнув чобіт обвинуваченої, в ньому були виявлені гроші в сумі 2000 грн. 10 купюр номіналом по 200 грн. НБУ. При огляді купюр із застосуванням спеціальної лапи на кожній з них видно світлення люмінесцентної речовини з поміткою у вигляді букви «В». При цьому ОСОБА_4 заявила, що отримала гроші не для особистих цілей, а для проведення електропроводки.

Стороною захисту заявлено про недопустимість доказів результатів слідчих дій, проведених до 09.02.2016 року за участю слідчого ОСОБА_20 , оскільки вона не була уповноважена на їх проведення.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження № 000170, сформованого 21.01.2016 року, слідчим Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_24 21.01.2016 року до ЄРДР внесені відомості про надходження заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину.

В подальшому всі слідчі дії, в тому числі протоколи огляду, ідентифікації і вручення грошових коштів, освідування, виконувались слідчим Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_20 .

Слідчим ОСОБА_20 складено рапорт, в якому зазначено, що у зв`язку з реорганізацією органів поліції вона була переведена з 07.11.2015 року на посаду ст. слідчого з Київського ВП до Таїровського ВП і на момент реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення і початку розслідування не отримала електронного ключа для входу до ЄРДР (т. 1 ар. 141).

Суд приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_20 , яка входила до складу слідчого підрозділу органу Національної поліції, мала передбачені ст. 40 КПК України повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

Так, п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України встановлено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого, доручати слідчому проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення.

Як вбачається з постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 від 05.02.2016 року (т. 1 ар. 17), процесуальним керівником у справі надавалось доручення слідчому ОСОБА_20 на проведення процесуальних дій, зокрема, на освідування ОСОБА_4 .

Із протоколу огляду грошових коштів від 05.02.2016 року вбачається, що доручення на проведення слідчої дії слідчий ОСОБА_20 отримала від прокурора (т. 1 ар. 6).

Слідчим ОСОБА_20 21.01.2016 року від Варавки була прийнята заява про вчинення злочину, про що складено відповідний протокол (т. 1 ар. 2), а також приймалися процесуальні рішення і оформлювались у вигляді постанов: про залучення захисника ОСОБА_5 для здійснення захисту ОСОБА_4 - 08.02.2016 року (т. 1 ар. 29-31); двічі - про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 4 на ч. 3 ст. 368 КК України 01.02.2016 року (т. 1 ар. 5), з ч. 3 на ч. 1 ст. 368 КК України (т. 1 ар. 27-28). Причому, відомості про зміну кваліфікації злочину вносились до ЄРДР.

Слідча ОСОБА_20 разом з прокурором та іншими учасниками кримінального провадження 08.02.2016 року приймала участь в судовому засіданні при розгляді слідчим суддею її ж (слідчого) клопотання, погодженого з прокурором, про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу (т. 1 ар. 62-63).

Таким чином, з наданих стороною обвинувачення документів вбачається, що слідчий ОСОБА_20 була уповноважена здійснювати досудове розслідування компетентними особами відповідно до положень ст.ст. 36, 38 КПК України. Відсутність в ЄРДР відомостей про слідчого була обумовлена організаційними обставинами, пов`язаними з реорганізацією органів поліції, і ніяким чином не впливає на наявність у слідчого повноважень щодо здійснення процесуальних дій.

Із листа ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» № 130/03-747 від 22.04.2016 року вбачається, що між Південним РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» та Державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом «Укрпівдендіпроводогосп» укладено договір про постачання електричної енергії № 3178 від 21.07.2004 року.

Підключення субспоживачів (яким в даному випадку є ОСОБА_7 ) до електричних мереж має здійснюватися на підставі тристороннього договору про постачання електроенергії, який має укладатися між постачальником Південним РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», споживачем Державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом «Укрпівдендіпроводогосп» та субспоживачем.

За адресою м. Одеса, вул. Гайдара, 13 (де розташований інститут) укладені договори з трьома субспоживачами, серед яких ОСОБА_7 відсутній. Документи для укладання договору з субспоживачем до Південного РЕМ не надавались(т. 1 ар. 117).

Суд вважає надані стороною обвинувачення і досліджені докази належними, допустимими і не вбачає будь-яких підстав піддавати сумніву їх достовірність. Кожний з доказів логічно доповнює сукупність і не має протиріч з іншими, а навпаки, підтверджує їх.

В судовому засіданні були допитані свідки сторони захисту: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є директором державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп». Установа надає вільні площі в оренду приватним підприємцям. Питаннями оренди за посадовими обов`язками займалась ОСОБА_4 , однак вона самостійно не могла приймати остаточне рішення про укладення договору оренди, оскільки це входить до його компетенції. ОСОБА_11 робила розрахунок орендної плати, а перевіряли його головний бухгалтер та Фонд держмайна.

За загальним порядком, спочатку укладається договір оренди між інститутом і орендарем, а в подальшому після перевірки Фодном держмайна договору і розрахунків орендної плати укладається тристоронній договір між Фондом держмайна, інститутом і орендарем. У випадках, коли в приміщенні інституту орендарем встановлюється апарат по типу того, який мав намір встановити Варавка, орендар попереджається, що він повинен взяти на себе витрати з установки окремого електролічильника і підключення окремого електрокабеля. Інститутом укладено договір з підприємством «Енергосила», спеціалісти якого займаються електромонтажними роботами в інституті, а орендарі сплачують ці послуги або безпосередньо в «Енергосилу», або на рахунок інституту для подальшого переведення на рахунок «Енергосили». Оскільки всі зазначені умови не відображені в типовому договорі оренди, інститут обов`язково укладає з орендарями також і договір про надання комунальних послуг.

Після подій, пов`язаних з отриманням ОСОБА_11 грошей від ОСОБА_21 , він дізнався від обвинуваченої, що гроші призначалися для закупівлі матеріалів і проведення електромонтажних робіт, і не були внесені Варавкою до каси інституту, а передані їй, оскільки орендар поспішав.

Свідок ОСОБА_9 показав, що працює заступником директора державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп». Наприкінці 2015 року до нього прийшла ОСОБА_11 з ОСОБА_21 , який мав намір орендувати частину площі у вестибюлі інституту під торговий апарат. Зі слів ОСОБА_21 він зробив висновок, що апарат має охолоджуючий агрегат, тому має велику потужність і необхідно встановлювати окремий електролічильник і підводити електрокабель. Він роз`яснив ОСОБА_21 , що обслуговуюча організація проведе розрахунок вартості електромонтажних робіт і витратних матеріалів після того, як буде визначено місце встановлення апарату. Варавка погодився сплатити послуги електрика і вартість матеріалів. Пізніше ОСОБА_11 вказала йому місце, він телефоном зв`язався зі спеціалістами обслуговуючої організації «Енергосила», які порахували вартість робіт приблизно у 2000-2200 грн. і озвучили цю суму також по телефону, про що він повідомив ОСОБА_11 .

На початку 2016 року ОСОБА_11 повідомила, що Варавка готов сплатити роботи з установки електролічильника і підведення електрокабеля. На початку лютого 2016 року до нього прийшов ОСОБА_21 . Він шукав ОСОБА_11 , яка була відсутня на роботі, казав, що йому необхідно скоріше укласти договір оренди, оскільки без цього договору йому не надають торгове обладнання.

Про візит Варавки він повідомив ОСОБА_11 , а ввечері 4 чи 5 лютого 2016 року в журналі заявок на послуги електрика, що зберігається на прохідній інституту, побачив заявку, яку ОСОБА_11 зробила щодо торгового обладнання Варавки.

Вважає, що гроші, передані ОСОБА_27 призначалися для внесення до каси інституту як оплату за послуги з електромонтажних робіт.

Свідок ОСОБА_25 , головний бухгалтер державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп», показала, що за загальним правилом договір оренди до підписання його директором надається в бухгалтерію для перевірки правильності розрахунку орендної плати, який здійснюється ОСОБА_4 . Орендна плата і плата за додаткові послуги, в тому числі за електроенергію, сплачується орендарями або на банківський рахунок, або в касу інституту.

До 2011 року вона працювала бухгалтером-касиром і, коли видавала заробітну плату, помітила у ОСОБА_11 особливу звичку в холодну пору року вона клала гроші до чобота, пояснюючи, що не довіряє гаманцям.

Свідок ОСОБА_26 , чоловік обвинуваченої, в судовому засіданні пояснив, що 08.02.2016 року йому зателефонувала дружина і сказала, що у неї неприємності на роботі. Пізніше він дізнався від неї, що орендар ОСОБА_7 передав їй гроші для установки електролічильника і проведення електрокабеля до місця установки торгового обладнання, однак працівниками поліції був зроблений висновок про отримання нею неправомірної вигоди. ОСОБА_4 має звичку класти гроші у чобіт, оскільки раніше у неї була крадіжка гаманця.

Крім того на підтвердження своїх доводів стороною захисту надані:

- наказ директора інституту «Укрпівдендіпроводохоз», № 1-п від 26.01.2015 року, яким встановлено, що вартість робіт, матеріалів та обладнання з встановлення електролічильників несуть орендатори. Роботи проводяться спеціалістом, залученим орендатором, або спеціалізованим підприємством, з яким інститутом укладено договір. Оплата проводиться орендатором на підставі рахунку спеціалізованого підприємства, або шляхом внесення готівкових коштів в касу інституту, якщо орендатором є фізична особа-підприємець (т. 1 ар. 151);

- копія «Журналу заявок по несправностям в електропостачанні об`єктів інституту «Укрпівдендіпроводохоз», де міститься запис ОСОБА_4 , датований 05.02.2016 року, із зазначенням необхідних робіт: проводка кабелю, установка лічильника у вестибюлі інституту для встановлення автоматичної вендингової машини (т. 1 ар. 148-150);

- відповідь інституту «Укрпівдендіпроводохоз» на адвокатський запит про те, що ОСОБА_4 була присутня на робочому місці 05.02.2016 року з 13 по 17 годину, з додатком табелем обліку робочого часу (т. 1 ар. 210-211);

- копія листа директора інституту, адресований ВАТ «Енергосила-52» від 25.03.2016 року про скасування заявки від 05.02.2016 року про електромонтажні роботи у зв`язку з розірванням договору оренди з ОСОБА_7 (т. 1 ар. 159);

- відповідь інституту «Укрпівдендіпроводохоз» на адвокатський запит про те, що після укладення договору оренди надана ОСОБА_7 площа орендарем не використовується (т. 1 ар. 144);

- копія листа інституту «Укрпівдендіпроводохоз» на ім`я Варавки від 18.02.2016 року та копія повідомлення від 09.03.2016 року про розірвання договору оренди (т. 1 ар. 154-155);

- наказ директора інституту і складений на його підставі «Акт розслідування інциденту, пов`язаного з установкою обладнання», в якому зазначено, що комісія інституту не вбачає у діях ОСОБА_4 порушень і умислу на присвоєння 2000 грн., отриманих от ОСОБА_7 (т. 1 ар. 145-147);

- відповідь інституту «Укрпівдендіпроводохоз» на адвокатський запит про те, що з кожним орендарем нежитлового приміщення окрім договору оренди інститутом також укладається договір на відшкодування витрат на комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна (т. 1 ар. 162), з копіями (зразками) таких договорів (т. 1 ар. 163-168).

Таким чином, сторона захисту, не заперечуючи факт отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_7 грошей в сумі 2000 грн., доводить, що ці гроші були отримані не як неправомірна вигода, а як оплата за послуги з електромонтажних робіт, які мали бути виконані в подальшому іншою організацією.

Однак, з огляду на досліджені докази суд вважає, що доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження, і розцінює їх як бажання обвинуваченої уникнути кримінальної відповідальності.

Так, покази свідка ОСОБА_7 щодо надання ним обвинуваченій грошових коштів саме як неправомірної вигоди повністю узгоджуються з відеозаписами негласних слідчих дій від 08.02.2016 року, на підставі яких складено письмові протоколи. За результатами проведення цих слідчих дій видно, що в розмові між Варавкою і ОСОБА_11 не йдеться про оплату послуг з електромонтажних робіт і взагалі про проведення таких робіт; Варавка не уповноважував ОСОБА_11 на сплату грошей до каси інституту і не висловлювався, що поспішає і не може зробити цього самостійно; ОСОБА_11 не пропонувала Варавці внести гроші до каси інституту самостійно. Навпаки, Варавка супроводжує передання грошей чітким поясненням їх призначення як неправомірної вигоди «вот наша первая дружба», а ОСОБА_11 не заперечує проти цього і не висловлюється щодо іншого призначення грошей.

Крім того встановлено, що у договорі оренди від 08.02.2016 року між Варавкою і інститутом відсутні умови про проведення електромонтажних робіт або їх оплату, а окремий договір щодо таких робіт не укладався. Взагалі, відсутні докази того, що будь-яке стороннє підприємство мало проводити електромонтажні роботи з установки торгового обладнання Варавки в приміщенні інституту, та що існував документальний обґрунтований розрахунок вартості таких робіт. Покази свідка ОСОБА_10 з цього приводу суд не вважає достовірними, оскільки вони не підтверджені відповідними документами, які мали б бути укладені при здійсненні господарської взаємодії між юридичними особами, суб`єктами підприємницької діяльності. Сам ОСОБА_10 надав пояснення, що розмова відбувалася по телефону, розрахунок був приблизний, документи не складалися.

Внесення ОСОБА_4 до внутрішнього журналу інституту (що не є офіційним документом) заявки на проведення електромонтажних робіт є лише запитом, але не свідчить про обсяг робіт, розрахунок їх вартості і про обов`язок або намір Варавки здійснити передоплату таких робіт.

Посадовою інструкцією не передбачено права або обов`язки ОСОБА_4 з отримання від орендарів оплати будь-яких послуг, прийняття від будь-яких осіб готівкових коштів.

Обвинувачена мала можливість оформити отриману нею суму 2000 грн. як оплату за послуги належним чином шляхом укладення договору, прийняття у Варавки відповідної заяви про оплату послуг, у інший можливий спосіб. Натомість її поведінка (таємне отримання грошових коштів, переховування їх у чоботі) свідчать про незаконне отримання грошових коштів обвинуваченою і про те, що вона розуміла, що вчиняє злочин з використанням свого службового становища.

Пояснення свідків про звичку обвинуваченої зберігати гроші у взутті ніяким чином не спростовують висновок суду про використання нею чобота для переховування грошей.

Також стороною захисту вказано на те, що відносно ОСОБА_4 мала місце провокація злочину, оскільки, на думку сторони, мали місце обставини і дії ОСОБА_7 , які були узгоджені з працівниками правоохоронних органів.

Суд вважає ці доводи безпідставними з огляду на наступне.

Провокацією злочину визнається ситуація, коли особа підбурює (провокує) виконавця чи інших співучасників на вчинення злочину з метою його подальшого викриття.

Як вбачається з досліджених доказів, ОСОБА_7 не було здійснено жодних дій, які б свідчили про те, що він підбурював чи провокував ОСОБА_4 на отримання неправомірної вигоди. Навпаки, під час допиту він заявив, що звернувся до правоохоронних органів лише після того, як отримав і вивчив типовий договір та усвідомив, що в умовах договору відсутні положення про сплату коштів, щодо яких йому наголосила ОСОБА_4 .

Та обставина, що після викриття злочину Варавка відмовився від подальшого співробітництва з інститутом, логічно пояснюється можливістю, на його погляд, недоброзичливих відносин між ним і працівниками інституту після подій, які відбулися.

Відомості про трафіки телефонних з`єднань Варавки і місце його знаходження після звернення з заявою до правоохоронних органів та відомості про його попереднє місце роботи не можуть впливати на вказаний висновок суду.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 з метою отримання незаконної вигоди сприяла в у наданні ОСОБА_7 дозволу для встановлення торгового апарату, виділенню місця для підприємницької діяльності і укладенню договору оренди нежитлового приміщення, що є державним майном, а також фактично передала це майно в оренду, і отримала за це неправомірну вигоду - гроші в сумі 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого службового становища, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 368 ч. 1 КК України.

Обвинувачена до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем роботи і за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 ар. 86, 192, 193, 196), має на утриманні мати особу похилого віку (т. 1 ар. 195), є матір`ю загиблого солдата учасника антитерористичної операції, нагородженого орденом «За мужність» ІІІ ступеня (т. 1 ар. 197-206), має низку хронічних захворювань (т. 1 ар. 212-223).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що нею вчинено злочин середньої тяжкості, особу винної, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді штрафу, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з укладенням договорів оренди майна і контролю за надходженням орендної плати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення криміналістичної експертизи в сумі 1843,20 грн. (т. 1 ар. 85).

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі, що зберігаються в Київському відділі поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області необхідно: гроші в сумі 2000 грн. - повернути ОСОБА_7 ; чобіт повернути ОСОБА_4 , ватні тампони зі змивами - знищити; диск з відеозаписом та картки пам`яті зберігати зі справою (т. 1 ар. 108-112).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з укладенням договорів оренди майна і контролю за надходженням орендної плати, на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1843 (одна тисяча вісімсот сорок три) грн. 20 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2016 року на речові докази: грошові кошти в сумі 2000 грн., чобіт та документи.

Речові докази у справі, що зберігаються в Київському відділі поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області: гроші в сумі 2000 грн. - повернути ОСОБА_7 ; чобіт повернути ОСОБА_4 , ватні тампони зі змивами - знищити; диск з відеозаписом та картки пам`яті зберігати зі справою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1