30.08.2017
Справа № 359/4331/17
Провадження № 1-кп/359/336/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

за участю обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000759 від 03.04.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кийлів Бориспільського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.І ст.304 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кийлів Бориспільського району Київської області, громадянина України, не одруженого, учня З курсу Бориспільського професійно-технічного ліцею, зареєстрованого та проживаючого за АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-

встановив:

02.04.2017 близько 21 год. 15 хв., перебуваючи в с. Васильки, Бориспільського району, на узбіччі вул. Садової, біля дорожнього знаку з написом «с. Васильки», ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 маючи на меті вчинення протиправних дій, а саме відкритого викрадення чужого майна, помітили ОСОБА_10 , яка йшла від зупинки с. Васильки в напрямку центра села.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 та. ОСОБА_8 , почали рух за ОСОБА_10 , та наздогнавши її ОСОБА_11 , застосовуючи насильство, а саме схопивши потерпілу за шию та почав душити руками, з метою подолати волю ОСОБА_10 до опору. В цей час, ОСОБА_8 утримуючи руки ОСОБА_10 висунув їй вимогу про наявність грошей. На вимогу ОСОБА_12 остання, повідомила, що в боковій кишені її сумочки знаходяться грошові кошти в сумі 100 доларів США однією купюрою (що згідно курсу валют НБУ станом на 02.04.2017 становить 2697 грн. 61 коп.). Після чого, ОСОБА_8 витягнув дані грошові кошти з сумки та повідомив, щоб ОСОБА_11 , відпустив ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли і розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 завдали потерпілій ОСОБА_10 , матеріальні збитки на суму 2697 грн. 61 коп.

Окрім того, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 маючи на меті вчинення протиправних дій, а саме відкритого викрадення чужого майна, 02.04.2017 близько 22 год. 00 хв. перебуваючи поблизу с. Васильки, Бориспільського району, Київської області рухаючись в напрямку автодороги Дніпро - Золотоноша - Бориспіль, помітили, як вздовж дороги в напрямку повороту до с. Васильки, рухається ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 почали рух за ОСОБА_15 , та наздогнавши її на відстані 100 метрів від повороту до с. Васильки, Бориспільського району Київської області, ОСОБА_11 , штовхнув останню в спину руками від чого вона впала на землю, чим подолав волю ОСОБА_15 до опору. Після чого, ОСОБА_8 , вирвав сумочку останньої з рук та почав шукати в ній грошові кошти, але викинувши всі речі з сумки грошових коштів не виявив, почав перевіряти кишені вдягнутого на ОСОБА_15 одягу, де виявив гаманець та забрав з нього грошові кошти в сумі 7 грн. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 завдали потерпілій ОСОБА_15 , матеріальні збитки на суму 7 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за ст. 186 ч.2 КК України провину визнав повністю і пояснив, що добре був знайомий з ОСОБА_16 , знав його біля 10 років, останній практично виріс в нього на очах. Проживали на одній вулиці через 2 двори. Постійно вступався за ОСОБА_17 , допомагав в його пошуках, коли він зникав з двору. Вважав, що ОСОБА_18 був його молодший на 3-4 роки, тобто на 2017 рік він був повнолітнім.

02 квітня 2017 року на мотоциклі з ОСОБА_17 поїхали у с. Васильки Бориспільського району, по дорозі ОСОБА_17 пив пиво. Він не пив, оскільки з 2014р алкоголь не вживає. У ОСОБА_19 ввечері спілкувалися з ОСОБА_20 , в барі пили каву. Він в той день був одягнений в темку куртку, ОСОБА_18 в камуфляжний костюм. Коли поверталися додому в напрямку с. Старе, мотоцикл заглох, і він зайнявся ремонтом. В цей час ОСОБА_18 відійшов, а через деякий час він почув його крик « ОСОБА_21 ». Він побіг в сторону крику, й коли приблизився побачив, що ОСОБА_18 тримав руками незнайому дівчину ззаду за горло, вона кричала , що має 100 доларів. Дівчина дала йому (Лехану) 100 доларів , оскільки була саме до нього обличчям. Після цього він сказав ОСОБА_18 дівчину відпустити, і дівчина побігла з місця події. Вони пішли до мотоцикла, після чого вирішили їхати до ОСОБА_22 розміняти отримані долари. По дорозі побачили жінку, яка йшла по узбіччю пішки. ОСОБА_18 сказав «Стой», після чого вони проїхали біля 50 м., після чого ОСОБА_18 пішов в сторону жінки. Коли він сам підбіг до них, жінка лежала на землі, а ОСОБА_18 тримав її за руки. На землі біля жінки лежала сумка. Він ( ОСОБА_23 ) витрусив вміст сумки на землю, і серед речей знайшов грошові купюри, скручені в трубочку. Ці гроші забрав собі. Залишивши жінку, на мотоциклі поїхали до ОСОБА_22 , де вночі в аеропорту поміняли гроші, на ці гроші вночі відпочивали, а залишок грошей поділили на двох.

Провину за ст. 304 ч.1 КК України не визнає, оскільки будь якого фізичного або психічного впливу на ОСОБА_24 , спрямованого на залучення останнього до скоєння злочинів не здійснював, ОСОБА_18 скоїв злочини за власним бажанням. Крім того, яка заявляв раніше, не знав, що ОСОБА_18 на момент злочинів був неповнолітнім.

Пояснив, що на теперішній час в провадження суду, знаходиться ще одна кримінальна справа, по якій він обвинувачюється у скоєнні ще 2-х грабежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю , щиро кається і пояснив, що знайомий з ОСОБА_25 більш 10 років, є сусідами. Лехан добре знав, що він є неповнолітнім. Останній неодноразово його захищав від однолітків.

02 квітня 2017 року на мотоциклі Лехана біля 19 години приїхали в с. Васильки, гуляли в центрі села, в магазині ОСОБА_23 придбав пиво, яке потім розпили. Коли після 21 години на мотоциклі поверталися додому, й коли їхали по дорозі, на узбіччі побачили дівчину. Лехан проїхавши наперед зупинив мотоцикл, і пішов в бік дівчини, а він за ним. Коли підійшов, у ОСОБА_23 в руках вже була сумочка, дівчина сказала, що там є 100 доларів і віддала їх ОСОБА_23 . Він тримав дівчину позаду за руки.

Потім поїхали далі, й зустріли ще одну жінку, яка також йшла повз дороги. Він перший , наблизившись до неї, схопив її за руки, жінка казала, що в сумці є 7 грн., ОСОБА_23 забрав сумку. Після цього приїхали в ОСОБА_26 , на таксі поїхали в аеропорт, де поміняли 100 доларів на гривні, заїхали в «Сільпо» , а потім повернулися додому , де гуляли до 4 години ранку. Приблизно о 04 годині 30 хвилин був вдома. Викрадені кошти поділили, ОСОБА_23 дав йому 700 грн. В той вечір випив 3-4 бутилки пива, через стан сп`яніння всі подробиці не пам;ятає.

Пояснив, що боявся без транспорту ОСОБА_23 залишитися сам, тому був вимушений перебувати разом з останнім.

Пояснив суду , що при скоєнні нападу на ОСОБА_27 побіг за ОСОБА_23 самостійно, й прийняв участь при заволодінні майном потерпілої на власний розсуд, без вмовлянь та будь якого фізичного або психологічногу тиску з боку ОСОБА_23 не було.

Перед нападом на другу жінку, ОСОБА_23 казав про можливість заробити «легких» грошей, проте будь якого тиску, спрямованого на скоєння злочину , не було. Коли ОСОБА_23 пішов в напрямок жінки, він пішов за ним також добровільно. Свої дії виконував на власний розсуд, ОСОБА_23 будь яких порад або тиску не робив.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ст. 186 ч.2 КК України, їх винність у скоєнні інкримінованих їм злочинів також підтверджується показами потерпілих, законного представника, свідка, та іншими документами.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - матір ОСОБА_28 пояснила суду , що ОСОБА_23 добре знав вік сина, на 17-річчя сина подарував йому собаку.

Потерпіла ОСОБА_29 пояснила суду, що 02.04.2017 року після 21 години поверталась додому з роботи, по дорозі зустріла 2 хлопців, які попросили підкурити, а після її відмови пішли слідом за нею, а потім бігли приблизно 20 секунд. Коли хлопці її догнали, то як тепер їй стали відомі прізвища, ОСОБА_23 схопив її за сумку, а ОСОБА_18 за ліву руку. Вона сильно кричала , не віддавала сумку, казала що там документи, після цього ОСОБА_18 став лівою рукою душити її за горло. Вона дістала з кармана сумки 100 доларів й передала нападникам, кому саме не пам;ятає. Потім ОСОБА_23 сказав «Відпусти», і вона побігла додому. На впізнанні вона відразу вказала на нападників, оскільки добре їх запам;ятала. Під час досудового слідства збитки їй відшкодовано , позов не заявляє.

Потерпіла ОСОБА_15 пояснила суду, що 02.04.2017 року їхала з роботи, біля 22 години була в районі зупинки на Старе. Додому ще приблизно 1,5 км, йшла по узбіччю пішки. Коли йшла, повз проїхав скутер. Потім її догнали 2 особи чоловічої статі, й запитали: « ОСОБА_30 , чи є закурить?» Вона відповіла , що вже бабуся, тоді хлопці стали виривати сумку Вона дуже злякалася, просили її не бити й не вбивати, казала що має 7 грн. Коли вирвали сумку, бачила як вищий за зростом рився в сумці, від поштовху вона упала набік. Коли кричала, їй сказали: мовчи, нічого не буде. В поліції впізнала нападників по фактурі тіла, хлопці перед нею вибачилися. Матері обвинувачених збитки відшкодували, тому будь яких претензій ні до кого не має.

Свідок ОСОБА_31 пояснила суду, що познайомилась з ОСОБА_25 та ОСОБА_16 біля бару в Васильки Бориспільського району, разом пили каву. Друга зустріч відбулася через тиждень, на початку квітня 2017 року в тому ж місці. Біля 19 години 30 хвилин вони розійшлися. Лехан був на мотоциклі тверезий , й казав що їде додому. На наступний день їй стало відомо, що на в;їзді в село пограбували 2-х жінок.

Провина обвинувачених також підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви від 03.04.2017 року потерпілої ОСОБА_29 ( а.с.89-90), в якій вона вказала, що двоє невідомих осіб на вул. Центральна с. Васильки заволоділи її коштами в сумі 100 доларів США;

- протоколом прийняття заяви від 04.04.2017 року потерпілої ОСОБА_15 ( а.с.146), в якій вона вказала, що двоє невідомих осіб на в;їзді до с. Васильки заволоділи її грошовими коштами;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею ( а.с.91-96), під час якого була оглянута земельна ділянка, яка розташована на в;їзді до с. Васильки Бориспільського району;

- протоколом пред;явлення осіб на впізнання потерпілій ОСОБА_29 ( а.с.97-100) , під час якого вона вказала на ОСОБА_4 як на особу, що здійснила на неї напад, та заволоділа її майном;

- протоколом пред;явлення осіб на впізнання потерпілій ОСОБА_29 ( а.с.101-104) , під час якого вона вказала на ОСОБА_3 як на особу, що здійснила на неї напад, та заволоділа її майном;

протоколом проведення слідчого експерименту ( а.с.105-106) з потерпілою ОСОБА_29 , яка на місці скоєння злочину відносно неї розповіла обставини скоєного на неї нападу;

- протоколом пред;явлення осіб на впізнання потерпілій ОСОБА_15 ( а.с.107-110) , під час якого вона вказала на ОСОБА_4 як на особу, що здійснила на неї напад, та заволоділа її майном;

- протоколом пред;явлення осіб на впізнання потерпілій ОСОБА_15 ( а.с.111-114) , під час якого вона вказала на ОСОБА_3 як на особу, що здійснила на неї напад, та заволоділа її майном;

протоколом проведення слідчого експерименту ( а.с.115-116) з потерпілою ОСОБА_15 яка на місці скоєння злочину відносно неї розповіла обставини скоєного на неї нападу;

протоколом проведення слідчого експерименту ( а.с.126-127) з підозрюваним ОСОБА_4 , який на місці скоєння злочинів , які мали місце 02.04.2017 року в с.Васильки Бориспільського району розповів обставини їх скоєння;

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих .

В частині доведеності провини ОСОБА_3 за ст. 304 ч.1 КК України , суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею.

Органами досудового розслідування, ОСОБА_3 обвинувачується за ст. 304 ч.1 КК України , скоєним при наступних обставинах:

02.04.2017 близько 21 год. 15 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Васильки, на узбіччі вулиці Садової, поблизу таблички з написом «с. Васильки». Поряд з ним знаходився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел на втягнення неповнолітнього ОСОБА_32 в злочинну діяльність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є неповнолітнім, тобто особою, що не досягла 18- ти річного віку, оскільки проживає з ним на одній вулиці та знайомий з останнім протягом десяти років, посягаючи на його належний інтелектуальний, моральний розвиток, психічно впливаючи на останнього, в якості співвиконавця, запропонував йому скоїти відкрите викрадення чужого майна.
На пропозицію ОСОБА_12 , неповнолітній ОСОБА_11 дав свою усну згоду, тим самим ОСОБА_8 навмисно, шляхом вмовляння та показуючи на власному прикладі, втягнув ОСОБА_32 у злочинну діяльність, внаслідок чого останній вчинив два тяжкі злочини.

Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_12 , які полягали в згубному впливі на неповнолітнього та заподіяння шкоди його духовно- моральному благополуччю, ОСОБА_11 взяв участь у скоєнні відкритого викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_10 яке мало місце 02.04.2017 близько 21 год. 15 хв. за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Васильки, на узбіччі вулиці Садової, поблизу таблички з написом «с. Васильки» та відкритого викрадення чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_15 яке мало місце 02.04.2017 близько 22 год. 00 хв. за адресою: Київська обл., Бориспільський район, автодорога «Дніпро - Золотоноша - Бориспіль» на відстані 100 метрів від повороту до с. Васильки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в цій частині обвинувачення не визнав , заявивши, що був необізнаний про неповнолітній вік ОСОБА_24 , та не скоював будь- яких дій, спрямованих на втягнення його до вчинення злочинів. Обвинувачений ОСОБА_4 в своїх поясненнях також заперечував фізичний або психологічний вплив, зазначивши що перед другим нападом, ОСОБА_23 говорив про можливість заробити легкі гроші, але в який саме спосіб не уточнював.

Оцінюючи докази в сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 був обізнаний про неповнолітній вік ОСОБА_24 , враховуючи знайомство на протязі біля 10 років, проживання по сусідству, його подарунок на 17 річчя ОСОБА_16 . Ця обставина доведена показами ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_28 , і в правдивості цих пояснень у суду сумніви не виникають, оскільки вони були послідовними, що узгоджувалися між собою.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2004 року №2 « Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність»

п.5. За змістом закону під втягненням неповнолітнього у злочинну чи іншу антигромадську діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь в одному чи декількох злочинах або займатись іншою антигромадською діяльністю. Втягнення завжди передбачає наявність причинного зв`язку між діями дорослої особи і виникненням у неповнолітнього бажання вчинити протиправні дії.

Зазначений наслідок може досягатися за допомогою всіх видів фізичного насильства (заподіяння тілесних ушкоджень, мордування, катування тощо) і психічного впливу (погроза застосувати насильство, завдати матеріальних збитків, зганьбити в очах однолітків та товаришів, позбавити повсякденного спілкування, переконання, залякування, обман, шантаж, підкуп, розпалювання почуття помсти, заздрості або інших низьких почуттів; давання порад про місце й способи вчинення злочину або приховання його слідів; обіцянка приховати сліди злочину, забезпечити грошима, подарунками, розвагами тощо).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_16 не навів суду будь яких доказів, що свідчили б про наявність будь яких видів фізичного та психологічного впливу з боку ОСОБА_23 .

Потерпіли по справі під час допиту також не навели будь яких доказів, які б свідчили, що під час нападу на них, ОСОБА_23 давав будь які вказівки ОСОБА_18 щодо протиправних дій.

Таким чином достовірних, об;єктивних та безперечних доказів провини ОСОБА_3 за ознаками злочину за ст. 304 ч.1 КК України , зазначених в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суду не надано.

Посилання прокурора на спосіб втягнення до скоєння злочину - шляхом обіцянкою заробити легкі гроші, виходить за межі висунутого обвинувачення, оскільки ця ознака в обвинувальному акті відсутня. В порядку ст.338 КПК України прокурор обвинувачення не змінював й не уточнював.

Зазначені ж у обвинувальному акті дії ОСОБА_3 як то психічно впливати на останнього ( ОСОБА_18 ) в якості співвиконавця, шляхом вмовляння та показуючи на власному прикладі, об;єктивно доказами не підтверджено.
За таких умов ОСОБА_3 за ч.1 ст.304 КК України підлягає виправданню..

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставинами , що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп;яніння .

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставин , то у відповідності до ст. 66 КК України суд відносить добровільне відшкодування завданих збитків, а для ОСОБА_4 також щире каяття, скоєння злочину неповнолітнім, на час злочину був дитиною інвалідом .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються посередньо.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченим, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистостей обвинувачених та їх відношення до скоєного.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, з урахуванням неповнолітнього віку обвинуваченого на час скоєння злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання без позбавлення волі, із застосуванням ст. 104 КК України, оскільки дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення йому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги, що він 05.06.2013 року Бориспільським міськрайонний судом Київської області засуджений за ст. 289 ч.2, 289 ч.3 до 4 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 3 роки.

На теперішній час ОСОБА_3 притягається в іншому кримінальному провадженні до кримінальної відповідальності за ст. 186 ч.2 КК України по епізодам від 02.11.2014 року та 16.05.2015 року .

ОСОБА_3 скоїв два тяжких умисних корисливих злочину, на час скоєння злочинів офіційно не працював, судимість за вироком від 05.06.2013 року у встановленому законом порядку не знята, оскільки рішення суду про звільнення від відбування покарання по закінченню випробувального терміну не приймалось через нове кримінальне провадження в зазначений період , що дає суду прийти до переконання, що його перевиховання та виправлення без ізоляції від суспільства неможливо.

Відповідно Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року №7 п.11 « У випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні..

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України , , -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ч.1 п. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи

На підставі ст.76 ч.2 п.2 КПК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

ОСОБА_3 за ст. 304 ч.1 КК України виправдати.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання рахувати з 10 квітня 2017 року.

Засудженого ОСОБА_3 утримувати в Державній установі «Київське СІЗО» Міністерства юстиції України.
Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

суддя ОСОБА_1