Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12
та обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_17 на ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Печерський районний суд м. Києва повернув прокурору м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 393 КК України повернуто прокурору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які орган досудового слідства вважає встановленими. Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_15 , а саме не містить точне формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення, в ньому не зазначено жодної дати, часу та способу, за яких ОСОБА_15 вчинив вказані кримінальні правопорушення, а також мета, мотив та умисел вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вимогам КПК України, оскільки він ґрунтується виключно на припущеннях.

Крім того, суд першої інстанції визнав за необхідне обвинувальний акт відносно ОСОБА_16 також повернути прокурору, оскільки він об`єднаний в одне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_17 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000875 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та ухвалити нову ухвалу, якою повернути даний акт суду першої інстанції на нове підготовче засідання в іншому складі суду.
В обґрунтування поданої скарги прокурор посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Також у свій апеляційній скарзі прокурор зазначає про те, що ухвалюючи дане рішення, суд вийшов за межі повноважень, наданих йому під час підготовчого засідання та дав оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, які відповідно до вимог ст. 338 КПК України прокурор у разі встановлення під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа має право змінити.

На думку прокурора, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у тому числі зазначено час та місце кримінальних правопорушень, а також інші суттєві обставини, встановлені та відомі на момент складання обвинувального акту.

Також, як зазначає прокурор, під час складання та затвердження обвинувального акту у зазначених провадженнях стороною обвинувачення виконано усі вимоги передбачені ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, а також представників потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просили її задовольнити; пояснення обвинувачених та їх захисників, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, лише у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000875 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , який було направлено до Печерського районного суду м. Києва 10 листопада 2015 року, а також з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0007381 за обвинуваченням ОСОБА_16 , який було направлено до цього ж суду 25 листопада 2016 року, зазначені документи містять в собі всі необхідні відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі формулювання обвинувачення як щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , так і щодо інших обвинувачених, у тому числі ОСОБА_16 , провадження щодо яких ухвалою підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року було об`єднано в одне судове провадження за № 757/3962/14-к, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про повернення зазначених обвинувальних актів прокурору через їх невідповідність вимогам закону.

Тим більше, що в оскаржуваній ухвалі суду не наведено жодної обставини, яка б свідчила про невідповідність вимогам закону обвинувального акту щодо ОСОБА_16 , єдиною підставою для повернення якого прокурору стало лише те, що цей обвинувальний акт було об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і що останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи.
Більш того, вказане рішення суду першої інстанції, за будь-яких обставин, не може бути визнане законним з огляду на те, що недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які наведені в ухвалі суду першої інстанції від 22 березня 2017 року вже були підставою для повернення цього обвинувального акта прокурору відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, яка, за результатами розгляду апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого, була скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При цьому, як прямо зазначено у вказаному рішенні суду апеляційної інстанції, міркування суду першої інстанції про порушення права обвинувачених на захист внаслідок нечіткого та неконкретного, на думку цього суду, викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації інкримінованих обвинуваченим дій, не ґрунтуються на чинному кримінальному процесуальному законі та загально визнаній судовій практиці, оскільки всі вказані елементи, які пред`являє до змісту обвинувального акту ст. 291 КПК України, в цьому акті зазначені.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви суду апеляційної інстанції, з яких скасовані судові рішення, в даному випадку судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, а тому, виходячи з вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону, Печерський районний суд м. Києва не мав правових підстав для повторного повернення обвинувального акта прокурору при новому розгляді зазначеного кримінального провадження.
З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, відповідно до якої кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_16 повернуто прокурору,необхідно скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження, яке об`єднано в одне провадження, новий розгляд у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_17 задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, відповідно до якої кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 393 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження, яке об`єднано в одне провадження, новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1193/2017

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_18

Доповідач - суддя ОСОБА_1