Справа № 562/2950/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23 лютого 2016 року близько 17 год. 45 хв., в темну пору доби, ОСОБА_4 керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ЗАЗ 110308-44», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхавши з ґрунтової дороги по вул. Третя та рухаючись по асфальтобетонному мокрому покритті автодороги по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, в напрямку руху з вулиці Четверта до вулиці Шосова, в порушення вимог п.11.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 (далі - ПДР), проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху до лівого краю проїзної частини, в результаті чого неподалік будинку АДРЕСА_2 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку ближче до правого краю проїзної частини зі сторони вул. Шосова в напрямку вул. Четверта та небезпеки чи перешкоди для руху водія автомобіля не створював.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді: множинних (6-9) переломів ребер зліва, гематорексу зліва та підшкірної емфіземи зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Одночасно, тілесні ушкодження у вигляді закритих подвійних переломів ліктьової кістки зі зміщенням у верхній третині зліва у ОСОБА_5 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.
Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 11.3 ПДР, який дає право водію на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїжджати на смугу зустрічного руху лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, знаходяться в прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням ДТП і суспільно небезпечними наслідками, що настали у виді тілесних ушкоджень учаснику дорожнього руху ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та в своїх показах повідомив, що 23.02.2016 року він керував легковим автомобілем марки «ЗАЗ 110308-44» в с. Здовбиця Здолбунівського району, порушив Правила дорожнього руху України та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 . Заявлений цивільний позов прокурора визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні в своїх показах повідомив,
що 23.02.2016 року в с. Здовбиця Здолбунівського району сталася дорожньо-транспортна пригода, за якої обвинувачений ОСОБА_4 керуючи автомобілем здійснив на нього наїзд, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Обвинувачений відшкодував завдану шкоду в повному обсязі, до якого претензій не має, просив суворо не карати.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітній дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодував завдану потерпілому шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Слід вказати, що призначення реального покарання негативно вплине на подальшу долю обвинуваченого, його місце у суспільстві, і може призвести до його криміналізації як особи, що суперечило б меті виправлення, крім того на утриманні обвинуваченого двоє малолітніх дітей, тому суд приходить до переконання, що його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Прокурор заявив цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування витрат на лікування потерпілого в розмірі 4229 грн. 04 коп., який підлягає задоволенню враховуючи, що обвинувачений визнав позов у повному обсязі.
Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз становлять 3166 грн. 56 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Здолбунівської районної державної адміністрації для перерахування Здолбунівській центральній районній лікарні кошти в сумі 4229 (чотири тисячі двісті двадцять дев`ять) грн. 04 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 3166 грн. 56 коп.
Речові докази, а саме автомобіль марки «ЗАЗ 110308-44», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_4 , як особі в користуванні якої він перебував; велосипед з відкритою рамою, темно-синього кольору, з надписом на рамі «Сitystar» залишити ОСОБА_5 за належністю.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1