Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Городищенською виправною колонією № 96 Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду від 07 листопада 2016 року захиснику-адвокату ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , зазначає, що суд, на її думку, безпідставно відхилив клопотання щодо зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України з внесеними змінами, оскільки засуджений ОСОБА_5 являється суб`єктом застосування вимог Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання і жодних застережень чи заборон його застосування до осіб засуджених до довічного позбавлення волі Законом від 26 листопада 2016 року не передбачено,у звязку з чим просить скасувати оскаржувану ухвалу і задовольнити подане нею клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Відповідно до п. 2 розділу II Прикінцевих положень вищезазначеного Закону цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуте повністю.
Із законодавчих положень слідує, що таке зарахування застосовується до засуджених осіб, яким було призначено строкові види покарання за умови, що такі покарання не відбуті ними повністю. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.
Виходячи із засад законності, та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону в питанні, що пов`язане з переведенням строку попереднього ув`язнення в строк позбавлення волі відносно осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, необхідно виходити з того, що довічне позбавлення волі не є строковим видом покарання в розумінні норм КК України, зокрема ст. 51 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2001 року за ч. 2 ст. 140, ст. 93 п а, ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України (1960 року) до остаточного покарання довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Верховного Суду України від 02 квітня 2002 року залишено без змін.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України відносно ОСОБА_5 , що розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, та правомірно відмовив у задоволенні клопотання захисника засудженого, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 в місцевому суді, які б слугували підставою для скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3