АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-2/2004Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11-кс/789/1448/17 Доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А
08 червня 2017 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою засудженого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року , яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 4 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Чемерівці Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 4 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Тернопільської області з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку на підставі положень ст.ст.20,24,117 КПК України в редакції 2012 року, ст.ст.8,55,58,129 Конституції України та ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.5 КК України, ЗУ «Просудоустрій та статус суддів» в редакції 07.07.2010 року. В обгрунтування доводів клопотання зазначає про те, що на час прийняття оспорюваного рішення діяли положеня кримінально-процесуального закону, які передбачали оскарження вироку суду апеляційної інстанції, яка діяла як суд першої інстанції при розгляді кримінальних справ щодо особливо тяжких злочинів, санкцією яких передбачено покарння у виді довідчого позбавлення волі( зокрема, ч.2 ст.115 КК України), лише в касаційному порядку. Проте, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакції 07.07.2010 року було відновлено обов`язкову стадію апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції, а тому вважає, що у зв`язку з приняттям КПК України в редакції 2012 року він набув право на оскарження вироку суду щодо нього в апеляційному порядку, тому, без подання самої апеляційної скарги, звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезгаданого вироку в порядку КПК України в редакції 2012 року посилаючись на принципи верховенства права, рівності всіх перед законом і судом, зворотності дії в часі закону, який будь-яким чином покаращує становище особи та відновлення його права на повноцінний справедливий судовий розгляд, а також з врахування рішень Конституційного суду України від 09.02.199 року № 1-рп-1999 у справі № 1-7/19999, від 19.04.200 року № 6-рп/2000 у справі № 1-3/2000, від 14.12.2000 року № 15-рп/2000 у справі № 1-31/2000, у яких, на його думку йдеться про те, що кримінально-процесуальне законодавство України має зворотню силу в часу в випадках, якщо воно будь-яким чином покращує становище особи.

Ознайомившись з клопотаннями та доданими до нього матеріалами, приходжу до наступного висновку.
Кримінальні справи, які надійшли до суду з обвинувальним висновком до набрання чинності КПК, тобто до 19 листопада 2012 року включно, розглядаються судами відповідно до п.11 розділу 11 «Перехідні положення» КПК лише в порядку та у строки, визначені КПК 1960 року, без будь-яких обмежень і винятків (у тому числі щодо складу суду, фіксування судового провадження, тощо).

Відповідно до п.15 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року апеляційні та касаційні скарги у кримінальних справах, розгляд яких не завершено до набрання чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв в до набрання чинності цим Кодексом.

У судовому проваджені , яке здійснюється відповідно до КПК 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, суд має керуватись положеннями КПК 1960 року. Якщо ж у такому провадженні надійшли клопотання стосовно проведення процесуальних дій, прийняття рішень відповідно до КПК, суд першої інстанції, керуючись положеннями п.11 розділу 11 «Перехідні положення» КПК, а суди апеляційної та касаційної інстанцій- пунктами 11,15 цього розділу, мають відмовити у їх задоволенні. У разі оскарження судових рішень у таких справах суди апеляційної та касаційної інстанцій і Верховний суд України розглядають їх у порядку, встановленому КПК 1960 року.

Апеляційні й касаційні скарги, а також заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах Верховним судом України, які до набрання чинності КПК були розглянуті судом першої/апеляційної інстанції, або розгляд яких у суді продовжується, а також у справах, які надійшли до суду першої інстанції до 19 листопада 2012 року включно, подаються та розглядаються відповідними судами у порядку, встановленому КПК 1960 року.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області, ухвалюючи вирок від 13 травня 2004 року щодо ОСОБА_2 , діяла як суд першої інстанції в силу повноважень, наділених на час його постановлення чинним законодавством України.

Частиною 1 статті 383 КПК України, в редакції 1960 року, визначено порядок перевірки вироків апеляційного суду, постановлених ним як судом першої інстанції, лише в касаційному порядку.

На даний час розгляд справи ОСОБА_2 завершено, ухвалою колегії суддів Судововї палати у криміналних справах Верховного Суду України від 9 грудня 2004 року вирок колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року щодо ОСОБА_2 залишено бе змін.

Таким чином, ОСОБА_2 реалізував своє право на касаційне оскарження вироку суду.

Крім того, у відповідності до вимог ст.ст.386,353 КПК України в редакції 1960 року, клопотання про поновлення строку на оскарження вироку суду, апеляційної інстанції, винесеної ним як судом першої інстанції, подається лише разом з самою скаргою, якої ОСОБА_3 не подано.

Доводи ОСОБА_2 про застосування аналогії права, зворотньої дії закону в часі у зв`язку з наявністю у КПК України в редакції 2012 року трьох стадій на оскарження судового рішення за злочин, за який його засуджено, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. А посилання засудженого на рішення Конституційного суду України є безпідставними, оскільки в них не йдеться зворотню дію кримінально-процесуального закону України в часі.

Враховуючи вищенаведне, скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 353, 383,386,КПК України в редакції 1960 року, п.п. 11,15 Перехідні положення КПК, -
УХВАЛИВ:
Скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Суддя - підпис.

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_1