АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/419/17 Справа № 709/2358/16-к Категорія: ст.ч.1 ст.115 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.04.2017 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 травня 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, задоволено.

Продовжено ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, на 60 (шістдесят) днів до 11 червня 2017 року включно.

в с т а н о в и л а :
27 березня 2017 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Апеляційного суду Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 травня 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.04.2017 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 травня 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору. Продовжено ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, на 60 (шістдесят) днів до 11 червня 2017 року включно.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає поверненню прокурору Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області, оскільки в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 діяв, переслідуючи раптово виниклий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 , перебуваючи в стані неосудності. Однак висновки щодо наявності умислу у діях ОСОБА_8 та одночасне перебування останнього у стані неосудності є такими, що суперечать один одному та є взаємовиключними. Крім того, органи досудового розслідування не визначилися з процесуальним статусом ОСОБА_8 , зазначаючи, що його захисником, як обвинуваченого, є ОСОБА_7 , законним представником, як обвинуваченого, є ОСОБА_10 , тоді як після винесення постанов про зміну порядку досудового розслідування та зміну статусу особи у кримінальному провадженні від 6 червня 2016 року при проведенні процесуальних дій, ОСОБА_8 фігурує, як підозрюваний, тоді як з клопотання видно, що він має процесуальний статус особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання клопотання про застосування до ОСОБА_8 , примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим типом нагляду. При цьому вказує, що суд першої інстанції вдався до оцінки правового статусу особи, що вчинила суспільно-небезпечне діяння. Крім того в самому клопотанні чітко, в зрозумілій формі вказано на те, що ОСОБА_8 вчинено суспільно-небезпечні дії в стані неосудності які і кваліфіковані за відповідною статтею.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, потерпілого та законного представника ОСОБА_10 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимогп.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього кодексу.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Судом першої інстанції вказані вимоги Закону в повному обсязі не виконані, тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно повернув прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 , а висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

В клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України зазначено, що на період скоєння ОСОБА_8 інкримінованих йому дій та на теперішній час останній виявляв та виявляє ознаки прояву хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдальну, в періоді активного розвитку процесу, з актуальною психотичною галюцинаторно-маячною симптоматикою, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні. З огляду на особливості інкримінованих ОСОБА_8 дій, враховуючи характеризуючі його образ життя дані, особливості психопатологічної симптоматики, вираженість та декомпенсованість хворобливих змін емоційно-вольової сфери, мислення, грубі порушення критичних функцій, що супроводжуються актуальним афектно-забарвленим маренням, ОСОБА_8 виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим стосовно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим типом нагляду.

В клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України зазначені всі його складові відповідно до вимог статей 291, 292 КПК України, а тому рішення суду першої інстанції в частині повернення вказаного клопотання є передчасним.

Колегія суддів вважає посилання районного суду про те, що органи досудового розслідування не визначилися з процесуальним статусом ОСОБА_8 , а саме, в клопотанні органами досудового розслідування зазначено: захисник обвинуваченого, законний представник обвинуваченого, а при проведенні процесуальних дій ОСОБА_8 фігурує, як підозрюваний є безпідставними, оскільки на стадії підготовчого судового засідання суд немає права вирішувати питання щодо процесуального статусу ОСОБА_8 , що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог статтей 314, 315 КПК України. Суд першої інстанції помилково аналізує процесуальний статус особи під час досудового розслідування, який ґрунтується не на матеріалах кримінального провадження, а лише на реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, у клопотанні визначений процесуальний статус особи, а саме, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України в стані неосудності.

Помилковим є твердження районного суду про те, що висновки щодо наявності умислу в діях ОСОБА_8 та одночасне перебування останнього у стані неосудності суперечать один одному, оскільки перебування особи під час вчинення суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності унеможливлює усвідомлення нею своїх дій та позбавляє здатності керувати ними, разом з тим, при викладені фактичних обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння, органами досудового розслідування у клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 перебував в стані неосудності.

Відповідно до ст.512 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру розглядаються в судовому засіданні з додержанням вимог цього Кодексу.

Крім того, під час судового розгляду у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд, встановлює ряд питань, передбачених ч.1 ст.513 КПК України. Разом з тим, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України та містить інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, а тому висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

Проте, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 червня 2017 року включно, не знайшовши підстав та обставин для зміни чи скасування даного запобіжного заходу і ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час не змінилися, а в матеріалах справи відсутні дані які б унеможливлювали саме такого запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 є особою, яка представляє підвищену небезпеку і на даний час відсутні дані, які б підтверджували поліпшення психічного стану ОСОБА_8 , а тому продовження ОСОБА_8 саме такого виду запобіжного заходу, як поміщення його до психіатричного закладу із суворим типом нагляду в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 днів, тобто до 11 червня 2017 року є обґрунтованим.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали районного суду в частині повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а в решті ухвалу районного суду слід залишити без змін, тому апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 177, 178, 194, 199, 331, 404, 405, 407, 409, 422, 508 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.04.2017 року в частині повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 травня 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - скасувати.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 травня 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повернути до Чорнобаївського районного суду Черкаської області та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В решті ухвалу Чорнобаївського районного суду від 13.04.2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :