АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/476/17 Справа № 193/397/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра матеріали за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя в порушення ст. 196 КПК України не зазначив обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та відсутності посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. Також апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання судом не враховано також ті обставини, що ОСОБА_6 вчинив корисливий тяжкий злочин, що вказує на підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину. Крім того, прокурор звертає увагу, що у разі визнання ОСОБА_6 винним в інкримінованому йому злочині, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що в свою чергу вказує на наявні ризики впливу ОСОБА_6 на свідків з метою зміни ними показів при допиті саме в суді та переховування від суду з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин та відбуття призначеного покарання. Апелянт також зазначає, що мотивувальна частина ухвали слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 містить посилання на ст. 181 КПК України щодо порядку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак у резолютивній частині відсутнє визначення кола обов`язків, які суд покладає на підозрюваного, не зазначено адресу житла, яке забороняється залишати підозрюваному та період доби, у яку підозрюваний зобов`язаний залишатися за визначеною адресою, що грубо порушує вимоги ст.ст. 181, 196 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 12 червня 2017 року, Покладено на ОСОБА_6 протягом часу до 12 червня 2017 року наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; спілкуватись з потерпілими і свідками в цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, суду.

При цьому, слідчий суддя жодним чином своє таке рішення не вмотивував.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін як таку, що постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, пояснення слідчого, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Обґрунтованими, на думку колегії суддів, є доводи апеляції прокурора, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 196 КПК України, не навів підстав та мотивів, які ним були враховані при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також в порушення вимог ст. 181 КПК України, резолютивна частина ухвали слідчого судді не містить посилань щодо порядку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Судова колегія вважає, що порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону є істотними та тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення з постановленням нової ухвали.

Так, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження колегія суддів вважає, що доводи клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином мають місце, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі строком до 6 років.

Між тим, шляхом перевірки всіх обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про необхідність застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним розглядом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у скоєнні якого повністю визнав свою вину, розкаявся, співпрацює зі слідством, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий. При цьому, на думку колегії суддів, ані слідчим, ані прокурором не доведені обставини, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, тому, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного та того, що слідчим не доведені обставини, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з урахуванням положень ч. 1 ст. 181 КПК України на певний період доби, а саме: з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, та вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Крім того, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону, який встановлює процесуальні строки, зокрема можливість застосування будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження лише в межах строку досудового розслідування, колегія суддів вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно визначити до 11 червня 2017 року, виходячи з наступного.
Також, як вбачається з матеріалів, у кримінальному провадженні оголошено про підозру ОСОБА_6 11 квітня 2017 року, а тому відповідно до ст. 219 КПК України та з урахуванням положень ст. 115 КПК України строк досудового розслідування закінчується 11 червня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 червня 2017 року.

Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 в період доби з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не спілкуватись з потерпілим і свідками в цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді