У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 20017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 7 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року,

встановила:

ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 7 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання захиснику засудженого ОСОБА_4 , якого засуджено до довічного позбавлення волі, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 7 вересня 2016 року залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з постановленими судовими рішеннями, просить їх скасувати та постановити нову ухвалу, якою перерахувати її підзахисному строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог посилається на загальні засади кримінального процесуального законодавства, порушення конституційних прав її підзахисного.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України, а також застереження захисника щодо участі в касаційному розгляді

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисник не дотрималась.

Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник в обґрунтування своїх вимог наводить лише зміст нормативно-правових актів та їх суть, при цьому не звернула уваги, що у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, захисник у мотивувальній частині своєї касаційної скарги вказує прізвище свого підзахисного : ОСОБА_4 та долучає до скарги відповідну угоду на про надання правової допомоги, однак, в прохальній її частині просить скасувати судові рішення та постановити нову ухвалу щодо ОСОБА_4 , чим допустила суперечності у касаційній скарзі.

До того ж вимоги захисника викладені не у відповідності до змісту статті 436 КПК України.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів
постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 7 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року щодо засудженого ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши їй п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________________________ ________________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3