АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/441/17 Справа № 203/5753/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003382 від 24 жовтня 2016 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чарджоу Туркменської СРСР, громадянки України, маючої середньотехнічну освіту, офіційно не працевлаштована, маэ на утриманні малолітню дитину, одружена, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік, та покладено на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду обвинувачена ОСОБА_7 24.10.2016 року в невстановлений слідством час, знаходячись біля будинку №15 по проспекту Олександра Поля у м. Дніпро, у малознайомої неустановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_11 », відомості відносно якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за 500 гривень придбала для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину метамфетамін.

В період часу з 15 годин 45 хвилин по 16 годин 02 хвилин біля будинку №6 по вул. Князя Ярослава Мудрого у м. Дніпро, в присутності двох понятих, слідчім Центрального ВП ДВП проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видала, діставши рукою з лівої внутрішньої кишені одягнутої на неї куртки метамфетамін, масою 0,4063 г. що, відповідно до Постанови КМУ №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Маса метамфетаміну складає 0,4063 г, що перевищує невеликий розмір, яку ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості скасувати та направити кримінальне провадження до слідчого відділу Кіровського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
За змістом апеляційної скарги, прокурор посилається на п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, та вказує вичерпний перелік підстав оскарження судових рішень постановлених на підставі угоди, та вказує що судом першої інстанції порушено ці вимоги.
Так прокурор в своїй апеляційній скарзі посилається на ч.4 ст. 409 КПК України та вказує що судом першої інстанції порушено істотні вимоги п.1,3 ч.7 ст. 474 КПК України та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказує, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги вищенаведених норм закону, затвердивши угоду від 30 листопада 2016 року, оскільки відповідно до ч.3 ст. 61 КК України, покарання у вигляді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, в той час як обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку обвинуваченої та її захисника, які просили залишити вирок суду без змін та вважали що прокурор не має повноважень оспорювати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 394 КПК України передбачені виключні підстави оскарження прокурором вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості:

1.Призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди

2.Затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 ст. 469 КПК угода не може бути укладена.

Згідно до ч.7 ст. 474 КПК, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК та КК України.
Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1.Умови угоди суперечать вимогам КПК України або закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди та інші підстави, перелік який є вичерпним.

Відповідно до положень ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Прокурор, який укладав угоду та суд першої інстанції формально поставилися до виконання вимог ГПК, внаслідок чого суд припустився неправильного застосування положень кримінального закону.
Прокурор зобов`язаний здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (стаття 36 КПК), що покладає на нього відповідальність за додержання закону як під час досудового розслідування, так і за кінцеве законне рішення у кримінальному провадженні. Це, в свою чергу, повинно сприяти активній правовій позиції прокурора при укладенні відповідних угод у кримінальному провадженні.

Водночас, незважаючи на наявність таких порушень,з огляду на межі встановлені законом для оскарження прокурором вироку суду першої інстанції, постановленого на підставі угоди, не можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення прокурором.
Таким чином, вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості у апеляційному порядку з будь- яких інших підстав, оскарженню прокурором не підлягає.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційній інстанції з вказаних прокурором підстав, судове провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 394, 418 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді
Апеляційного суду Дніпропетровської області
--------------------- ------------------------------- ----------------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4