1-кп/214/35/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004168 від 13.11.2014 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До суду адвокатом ОСОБА_4 надано клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, яке підтримав у судовому засіданні, з підстав, викладених у клопотанні. Вказав, що ОСОБА_6 , яка проживає з сином ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , погодилася надати своє житло для перебування ОСОБА_5 , про що також є письмова згода сина.

У судовому засіданні допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 1540 гривень та проживає з сином ОСОБА_7 , який працює та має заробітну плату у розмірі 3000 гривень, за адресою АДРЕСА_1 . Пояснила, що вважає ОСОБА_5 родичем, так як її син був одружений із його племінницею, яка померла у липні 2015 року. Добре знайома з обвинуваченим, обізнана про його минулі злочини, знає, що відбував покарання, розуміє, що у разі задоволення судом клопотання та заміни запобіжного заходу, ОСОБА_5 буде проживати з нею та знаходитися на утриманні їхньої сімї, проте не заперечує проти вказаних обставин та погоджується прийняти у себе вдома дану особу на невизначений термін, до розгляду кримінального провадження у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, адже обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, бо не має місця проживання у місті Кривий Ріг та зареєстрований у смт. Широке, Криворізького району; не має місця роботи, раніше не працював; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Щодо особи ОСОБА_6 прокурор вказав, що особа є похилого віку та сама потребує догляду, а крім того не встановлено, що ця особа є родичем обвинуваченого, адже підтверджень ніяких немає. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що скоїв особливо тяжкий злочин проти особи, маючи не погашену судимість за скоєння тяжкого злочину проти особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України: вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, бо не має місця проживання у місті Кривий Ріг та зареєстрований у смт. Широке, Криворізького району; не має місця роботи, раніше не працював; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується відноситься до категорії тяжкого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Обвинувачений ОСОБА_5 має непогашену судимість за ст. 93 КК України (1960 року), обвинувачується в скоєні тяжкого злочину пов`язаного зі смертю людини.

З урахуванням вищевикладеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та відмови в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 14 травня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1