Справа № 362/393/17
Провадження № 1-кп/362/128/17
ВИРОК
Іменем України
01.02.2017 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Василькова Київської області, українки, громадянки України, не одруженої, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
25 червня 2016 року близько 17 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 , її бабусі ОСОБА_8 , виявила на підлозі в однієї із кімнат золоту сережку, вагою 1,2 гр., вартістю 1630 грн., належну її тітці ОСОБА_7 , яку вона, маючи корисливі мотив та мету, направлені на особисте збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрала, помістивши до власного гаманця.
В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1630 грн.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, підтвердила обставини його вчинення, а саме щодо викрадення 25 червня 2016 року з будинку по АДРЕСА_3 , знайденої нею на підлозі в однієї із кімнат золотої сережки, яку в подальшому через брата здала в ломбард, а отримані від цього кошти витратила на свої власні потреби. В скоєному вона щиро каялася. Цивільний позов потерпілої вона визнала частково, погоджуючись на необхідність відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, яку частково відшкодувала шляхом передачі потерпілій коштів в сумі 1100 грн., та заперечуючи, в частині розміру моральної шкоди, вважаючи її завищеною та відсутність коштів на її відшкодування.
В судовому засіданні були вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження:
?квитанція Повного товариства «Ломбард «Кредит Юніон», згідно якої 25.06.2016 року ОСОБА_9 заклав золоту сережку, вагою 1,2 гр. (а.с.30-31);
?висновок спеціаліста щодо вартості викраденого майна - золотої сережки вагою 1,2 гр., з урахуванням зносу, станом на 25.06.2016 року, в розмірі 1630 грн. (а.с.33).
?характеристика, відповідно до якої ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.27);
?довідки, відповідно до яких на обліках у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_5 не перебуває (а.с.28, 29).
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винна саме обвинувачена ОСОБА_5 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає її щире каяття та часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є вимушеною переселенкою із тимчасово окупованої території.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченої, її щирого каяття, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, у відповідності до положень ч.2 ст.65 КК України, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає необхідним і достатнім покаранням обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, враховуючи думку потерпілої, відсутність інших негативних даних про обвинувачену, позитивну характеристику на неї, суд приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без реального позбавлення волі, а тому, вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілою цивільний позов, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення.
Так, згідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Згідно з положеннями ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як вбачається з положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
З огляду наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, з урахуванням її часткового відшкодування, в розмірі 530 грн.
Вирішуючи питання відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд, з урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань потерпілої, спричинених їй обвинуваченою, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе визначити її розмір в сумі еквівалентної 500 грн., яку слід стягнути з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст.75,76 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк випробування тривалістю 1 (один) рік, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку з «1» лютого 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у порядку відшкодування заподіяної майнової шкоди 530 грн., моральної шкоди 500 грн., а всього 1030 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1