Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/365/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453 від 12.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
У період з 04.07.2016 по 11.07.2016 року, об 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна із корисливих мотивів, підійшовши до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони (дії) залишаються не поміченими, шляхом зняття віконної шибки, проник до середини будинку, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: газову металеву плиту на дві конфорки, бувшу у використанні, вартістю 150.00 грн.; газовий балон, ємкістю 50 л., бувший у використанні, вартістю 250.00 грн.; два алюмінієвих бідони, ємкістю по 25 л., кожен, вартістю на суму 586.66 грн., та утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 989.66 грн., і з викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно у період з 04.07.2016 по 11.07.2016 року, об 23.00 годині, з метою викрадення будь-якого майна, підійшов будинку АДРЕСА_1 . Після чого переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом зняття віконної шибки, проник до середини зазначеного будинку, із якого викрав газову металеву плиту на дві конфорки, газовий балон, ємкістю 50 л., та два алюмінієвих бідони, ємкістю по 25 л., кожен, які здав у металобрухт, а виручені кошти потратив на власні потреби. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Викрадене ним із будинку потерпілої ОСОБА_6 , майно, через працівників поліції Олевського ВП повернуто власнику.
Представник потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності від 23.11.2016 року, у судовому засіданні ствердив, що дійсно у вказаний період часу, який інкримінується обвинуваченому було викрадено майно із будинку його довірительниці ОСОБА_6 , згідно переліку, який вказано у обвинувальному акті. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані та долучені до кримінального провадження докази в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та усунення заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак вчинив тяжкий злочин, з корисливих мотивів, по місцю проживання характеризується позитивно, його вік, визнав свою винність у судовому засіданні, щиро розкаявся, усвідомив карність свого діяння, надав показання у судовому засіданні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незмінними, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого, повернення викраденого його власнику, відсутність претензій з боку потерпілої сторони та з врахуванням вказаних вище декількох пом`якшуючих обставин, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, думку прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і надання можливості останньому виправитися без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обирання йому кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_3 , передбачені ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертизи, в розмірі 351.84 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні у власника, потерпілої ОСОБА_6 , - підлягають поверненню власнику.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст.100, 124, 179, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50-51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двух років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які за постановою «Про визнання та долучення до справи речових доказів» від 19.07.2016 року перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , а саме: газову металеву плиту на дві конфорки, бувшу у використанні, газовий балон, ємкістю 50 л., бувший у використанні та два алюмінієвих бідони, ємкістю по 25 л., кожен, - повернути власнику ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження № 0000453 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/365/16-к.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави кошти в сумі 351.84 грн., процесуальних витрат на залучення експерта.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1