У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі, та пояснив, що у провадженні зазначеного судді знаходилася на розгляді його скарги, в яких слідчими суддями ухвалено завідомо неправосудні рішення, а слідчими не здійснювалося належним чином досудове розслідування у кримінальному провадженні, чим йому завданої матеріальної шкоди.
Прокурор у судовому засіданні вимоги скарги вважав такими, що не підлягають задоволенню, так як із поданої заявником заяви не вбачалося підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно слідчих та слідчих суддів.
Слідчий у судове засідання з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Втім його відсутність не перешкоджає розгляду скарги, що передбачено ч. 3 ст. 306 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року, до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Аналогічні положення містяться в частині 5 статті 214 КПК України, а пунктом 4 цієї статті визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, системний аналіз зазначених норм вказує на те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, тобто повинні мати достатні дані про наявність у події ознак складу злочину в розумінні статті 11 КК України.
Статтею 367 КК України передбачено кримінальну відповідальність службових осіб за службову недбалість.
Згідно ч. 1 ст. 367 КК України службовою недбалістю є невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.
З об`єктивної сторони службова недбалість характеризується діянням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків службовою особою через несумлінне ставлення до них, наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам фізичних та юридичних осіб, державним чи громадським інтересам, а також причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками.
Статтею 375 КК України передбачено кримінальну відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.
Об`єктивна сторона цього злочину полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного судового рішення. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Із змісту звернення заявника до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 31.08.2016 року вбачається, що заявником не викладено обставин про заподіяння йому істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам, не вказано розміру такої шкоди, що є однією із обов`язкових кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а також не зазначено достатніх даних, за яких ухвалення суддями вказаних вище судових рішень можна розцінювати як завідомо неправосудних і які б вказували на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. А отже, викладені заявником обставини не вказують на наявність в діях слідчих та слідчих суддів ознак складу злочину, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 306-307 КПК України, Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року, -
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 20 січня 2017 року о 16-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1