04.01.17
Справа № 635/9635/16-к
Провадження № 1-кп/635/760/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває вище зазначене кримінальне провадження.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 січня 2017 року.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно вливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, та який є найбільш небезпечним серед злочинів проти життя та здоров`я особи, а також дані про особу обвинуваченого, який, зокрема, є громадянином РФ, не має постійного місця проживання, не працює та не має стабільного джерела прибутку, беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений в разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, свідки не допитані, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331КПК України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И В:
Строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжити на шістдесят днів - до 04 березня 2017 року.
Встановити строк дії ухвали до 04 березня 2017 року.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3