Справа №295/5702/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий,
по обвинуваченню за ст. 186 ч. 2 КК України,
з участю учасників судового провадження:
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,-
При розгляді справи в судовому засіданні захисником заявлено клопотання, яке підтримане обвинуваченим, про закриття кримінальної справи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до відповідальності.
Прокурор не заперечує щодо задоволення вказаного клопотання відповідно до вимог КПК України.
Потерпілий вважає, що строки давності застосовувати неможливо.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднанні із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
ОСОБА_8 21.06.2007 близько 23 години разом із своїм знайомим ОСОБА_6 перебували неподалік від кафе «Легенда», що по проспекту Миру, 23, в місті Житомирі, де побачили раніше незнайомого їм громадянина ОСОБА_5 , який йшов по АДРЕСА_2 .
В той час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 викрасти щось у ОСОБА_5 , на що ОСОБА_8 погодився, тим самим вступивши в попередню злочинну змову з ОСОБА_6 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс йому удар ногою в область голови, внаслідок якого останній, втративши рівновагу, не втримавшись на своїх ногах, впав на землю на живіт. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 почав наносити удари потерпілому, тим самим долаючи його волю до опору. Після чого, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_5 та почав наносити численні удари ногами по різним частинам тіла ОСОБА_5 , тим самим спричинивши потерпілому фізичного болю. Тим часом, діючи в межах спільної злочинної змови ОСОБА_6 користуючись тим, що воля потерпілого до опору внаслідок раніше застосованого фізичного насильства подавлена, почав обшукувати кишені ОСОБА_5 , в ході чого в правій кишені штанів останнього виявив мобільний телефон «Motorola C115», чорного кольору, вартістю 422 гривні, який відкрито викрали, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Стаття 49 ч. 1 п. 4) КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину минуло 10 років.
Суд, заслухавши думки учасників провадження, враховуючи досліджені матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та кримінальне провадження може бути закрите згідно ст. 284 ч. 2 КПК України, а обвинувачений звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України оскільки минули строки давності.
Судом враховується, що обвинувачений вчинив вперше злочин, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судимий.
Злочин, інкримінуємий обвинуваченому, був вчинений 21 червня 2007 р., тобто з часу його вчинення пройшло більше десяти років. Матеріалами справи не встановлено, що обвинувачений протягом цього часу скоїв інші злочини та притягувався до кримінальної відповідальності, а тому відносно нього можуть бути застосовані вимоги ст. 49 КК України. Окрім того з матеріалів справи не встановлено, що обвинувачений ухилявся від відповідальності, кримінальна справа щодо ОСОБА_6 була порушена 15.08.2007 року, проте на цей час він був відсутній в м. Житомирі, проживав за межами України з липня 2007 року; дослідженими доказами ці обставини не спростовані, тобто у суду відсутні докази на підтвердження ухилення обвинуваченого від досудового слідства (розслідування).
Процесуальні витрати не підлягають стягненню відповідно до ст. 124 КПК України, оскільки стягуються у разі ухвалення обвинувального вироку.
Не підлягає задоволенню цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до вимог ст. 129 КПК України, оскільки вирішується при постановленні обвинувального вироку, що не позбавляє потерпілого права на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 369 КПК України, суд
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ст. 186 ч. 2 КК України закрити, звільнивши від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Скасувати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою, звільнивши з під варти в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя: