Справа № 536/1421/15-к
Провадження № 1-кп/524/175/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2017 року колегія суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
у присутності обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. а, г ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України ( в редакції 2001 року), -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 травня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 20 липня 2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор ОСОБА_5 просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли.
Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні. Пояснив, що обвинувачений тримається під вартою понад 2 роки, в зв`язку з чим не має бажання переховуватись від суду. Наголошував, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування не надано протокол затримання ОСОБА_7 , а також його не долучено до клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме- домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 думку захисника підтримав.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що на ряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинувачених, у тому числі наявність в них родини й утриманців, репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів тощо.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час на думку суду неможливо, оскільки він, серед іншого, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, і заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились. Перебуваючи на волі обвинувачений може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інший злочин. Також колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 ще не був допитаний в судовому засіданні як обвинувачений, а також не були допитані свідки, список яких відомий, у зв`язку з чим останній може впливати на їх покази.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, колегія суддів приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому необхідно продовжити на час судового розгляду цього кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 терміном на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 331, 371, 372 КПК України колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Продовжити термін запобіжного заходу виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме до 10 вересня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_3
Суддя: ОСОБА_2