Справа № 580/866/17
Номер провадження 1-кс/580/246/17
У Х В А Л А
24 липня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці - ОСОБА_3 ,

представника заявниці ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 19 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та бездіяльність щодо визнання її потерпілим у кримінальному провадженні №0000505 від 1 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:
До Лебединського районного суду Сумської області, надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 19 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та бездіяльність щодо визнання її потерпілим у кримінальному провадженні №0000505 від 1 вересня 2016 року яку вона мотивує тим, що у жовтні 2012 року ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами її сина ОСОБА_7 , в сумі 25 тисяч гривень. Неодноразові звернення її сина до правоохоронних органів не дали ніякого результату. Після смерті її сина я 1 липня 2016 року вона повторно звернулась до Лебединського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, так як ОСОБА_6 не повернула коштів. Дані відомості внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000505 від 1 вересня 2016 року. 20 квітня2017 року вона звернулась із заявою про визнання її потерпілою ,так як кошти якими заволоділа ОСОБА_6 належали їй, а вона дала їх синові на придбання житла . Однак слідчим 19 травня 2017 року , в супереч законодавству а саме п.3 ст.55 КПК України, де вказано, що потерпілим є також особа,яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, їй було відмовлено в визнанні потерпілою. З даною постановою від 19 травня 2017 року категорично не згодна, так як вважає, що кошти належали їй, так як були отримані від продажу її корів і вона їх дала синові для придбання житла.

Представник скаржниці та скаржниця мотиви скарги підтримали в повному обсязі.

Прокурор проти скарги заперечив мотивуючи тим, що слідством не встановлені обставини завдання ОСОБА_3 матеріальних збитків.

У судовому засіданні було встановлено, що 19 травня 2017 року слідчим СВ Лебединського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 винесена постанова у кримінальному провадженні №0000505 від 1 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою. В той же час з постанови встановлено, що підставою внесення відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне провадження стала заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України від 17 серпня 2016 року.

Крім того в матеріалах кримінального провадження №0000505, дослідженого у судовому засіданні, є ветеринарні паспорти на худобу у яких власницею зазначена ОСОБА_3 , а також відомості про продаж худоби в період часу, який передував купівлі житла ОСОБА_6 .

Також скаржницею ОСОБА_3 суду надані заява про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_8 , а також витяг про реєстрацію зазначеної заяві у Спадковому реєстрі.

Ч. 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вказаними нормами законодавства передбачено, що необхідною передумовою для визнання особи потерпілою від кримінального правопорушення достатньо виключно двох обставин: 1. Розслідуване діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення; 2. Звернення з заявою про вчинення відносно особи кримінального правопорушення.

За таких обставин у слідчого були відсутні підстави для відмови у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , а права потерпілої у останнього виникли в момент звернення з заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення.

Крім того вказана постанова слідчого є необґрунтованою, оскільки не вмотивовано на підставі яких даних встановлених під час досудового розслідування слідчим встановлений факт відсутності заподіяння шкоди ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора поставляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин суд доходить висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.16, 98, 55, 303, 306, 307 КПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову задоволенні клопотання про визнання потерпілим та бездіяльність щодо визнання її потерпілим у кримінальному провадженні №0000505 від 1 вересня 2016 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 19 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000505 від 1 вересня 2016 року скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 вирішити клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000505 від 1 вересня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1