н/п 1-кп/640/186/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельникове, Валківського району, Харківської області, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.11.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України до іспитового строку на 2 роки, судимість не знята та не погашена
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.28,ч.3,4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.3, 4 ст. 358 КК України.
В порядку вимог ст. 331 КПК України щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою, враховуючи що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були визначені під час їх обрання слідчим суддею та судом станом на теперішній час не відпали, продовжують існувати і підстав для їх скасування та зміни немає.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора, зазначаючи про його безпідставність та непідтвердженість. Подав письмове клопотання, в якому просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки одна лише тяжкість пред*явленого обвинувачення не може бути підставою для продовження тримання під вартою особи. Вказує, що докази пред*явленої йому підозри є необґрунтованими, наміру переховуватись в нього немає, позовні вимоги Банку розглянуті під час винесення вироку відносно ОСОБА_9 , Старовського. Також, зазначав, що в умовах ізоляції погіршився його стан здоров*я і необхідно при вирішенні питання запобіжного заходу врахувати позитивні характеристики відносно нього і наявність в нього малолітньої дитини та батьків.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу та підтримав клопотання обвинуваченого.
Представник потерпілого підтримав позицію обвинувачення та заперечував щодо клопотання обвинуваченого.
Судова колегія, заслухавши думку учасників судового розгляду та надані документи, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу та клопотання про зміну запобіжного заходу, суд, дослідивши всі надані в даному судовому засіданні обґрунтування враховує наявність станом на теперішній час ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, характер злочинів, що інкриміновані обвинуваченому проти власності та в сфері службової діяльності та професійної діяльності з наданням публічних послуг, розмір майнової шкоди, в якій він обвинувачується; надані до суду відомості щодо віку та стану здоров*я обвинуваченого, соціальні зв*язки обвинуваченого, репутацію обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння умисних та корисливих злочинів і судимість не знята та не погашена.
При цьому, суд зазначає, що посилання обвинуваченого на необґрунтованість розміру шкоди, зазначеної в обвинувальному акті та наявність рішення про задоволення позову ПАТ «Ідея Банк» з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з поясненнями представника ПАТ «Ідея Банк» про підтримання позовних вимог до ОСОБА_6 на суму 12184017,31 грн. не є підставою для неврахування цих даних та розміру шкоди в сумі 9094096 грн. при вирішення питання продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
Під час вирішення даного питання враховані всі дані по особистості обвинуваченого та відомості з Харківської установи виконання покарань № 27 про задовільний стан здоров*я обвинуваченого та його можливість приймати участь в судових засіданнях.
Оцінюючи всі ці обставини, заявлені в судовому засіданні та передбачені в ст.178 КПК України суд зазначає про відсутність належних та допустимих даних, які є підставою для зміни або скасування запобіжного заходу на теперішній час під час розгляду справи в суді.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд, дослідивши всі докази в обгрунтування клопотань вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.
Доводи обвинуваченого та захисника на те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення відпали є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні, оскільки станом на теперішній час є обґрунтованими ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики на теперішній час відпали, що в свою чергу доведено не було, а тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу більш м*ягкий, ніж утримання під вартою, в т.ч. і на домашній арешт.
Посилання на необґрунтованість підозри та відсутність доказів на підтвердження цього також є безпідставним, оскільки суд встановлює винуватість чи невинуватість особи при винесенні судового рішення по суті та вже після проведення судового розгляду, що на теперішній час проведено не було, судовий розгляд триває.
Щодо доводів обвинуваченого про застування практики Європейського Суду з прав людини, суд зазначає, що в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини вказує, що суд повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
На підставі вищевикладеного, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб, відхиливши клопотання обвинуваченого та задовольнивши клопотання прокурора.
Також, суд зазначає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Однак, враховуючи ті обставини, що обвинувачений перебуває під вартою тривалий час, враховуючи, що кримінальна справа має великий обсяг документів, в т.ч. і обсяг обвинувального акту (на 141 арк.), судова колегія вважає за необхідне з урахуванням викладених виключних обставин кримінального правопорушення відповідно до ст. 182 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі зазначеної в акті завданої шкоди, заявлених розмірів цивільних позовів, заявлених судових витрат .
Враховуючи, що застава, визначена у п.3 ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов*язків, визначає заставу у розмірі зазначеної в акті завданої шкоди, цивільних позовів, витрат, а саме у розмірі, що перевищує 300 розмірів мінімальної заробітної плати, у розмірі 8000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 12800000 грн. (1600х8000=12800000).
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369 КПК України, судова колегія
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 24 липня 2017 року.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1)прибувати до суду за першою вимогою; 2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3