11-сс/775/169/2017(м)
241/1986/16-к

УХВАЛА

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження №0004343 за апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 травня 2017 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубровка Баранівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,5 ст.27, ст.257; ч.1 ст.410; ч.ч.3,5 ст.27, ч.3 ст.146; ч.ч.3,5 ст.27, п.п.3,6,9,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисником ОСОБА_8 заявлено відвід суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з тих підстав, що вони брали участь у складі колегії суддів під час апеляційного розгляду у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_9 про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в своєму рішенні вже зробили певні висновки щодо обґрунтованості саме такого виду запобіжного заходу, а також судді ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній брав участь в ухваленні судового рішення, в якому Європейський суд з прав людини констатував порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року по справі Луценко проти України).

Вказані обставини, на думку захисника, викликають сумніви в неупередженості колегії суддів при ухваленні судового рішення щодо ОСОБА_9 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, обговоривши заяву про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у ст. 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Такий принцип також закріплено й в ч.1 ст.21 КПК України.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Донецької області від 4 травня 2017 року, до складу якої входили судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було ухвалено судове рішення, яким визнано правомірність та законність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, в якому міститься певне обґрунтування таких висновків суду, в тому числі щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , наявності ризиків і обставин, які передбачені ст.ст.177,178 КПК України, що безпосередньо й є предметом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо останнього у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зазначені обставини об`єктивно можуть викликати розумний сумнів у сторони захисту у неупередженості суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому такі обставини, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України, є такими, що виключають участь останніх в даному кримінальному провадженні саме щодо підозрюваного ОСОБА_9 ..

Що стосується підстав для відводу судді ОСОБА_3 , то доводи захисника ОСОБА_8 не є слушними, так як та обставина ( використання визнавальних показань ОСОБА_10 , які він дав в ході досудового розслідування, в якості доказу вини ОСОБА_11 ), яка визнана порушенням права ОСОБА_11 на захист і відповідно права на справедливий суд, тобто порушення п.1 ст.6 Конвенції, була зазначена лише в ухвалі Верховного Суду України від 11 березня 2004 року, і зовсім не зазначалась у вироку Апеляційного суду Донецької області від 3 жовтня 2003 року щодо останнього, в ухваленні якого цей суддя приймав участь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81, 405 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву захисника ОСОБА_8 про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області