11-сс/775/266/2017(м)
263/9570/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в період часу з 20 травня 2010 року по 25 квітня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора ПрАТ «Укрвуглебуд», вчинив злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна, а саме грошових коштів ДП «Красноармійськвугілля» причому залучив інших керівників ДП «Красноармійськвугілля» - директора по виробництву ОСОБА_9 , директора з економіки та фінансам ОСОБА_7 та комерційного директора ОСОБА_10 , виконуючу обов`язки головного бухгалтера ДП «Красноармійськвугілля» ОСОБА_11 , головного бухгалтера ТОВ «Систем-пром-інвест» ОСОБА_12 .

При цьому ОСОБА_7 приблизно у середині березня 2015 року в денний час, більш точні час та дата в ході досудового слідства не встановлені, знаходячись в м.Димитров Донецької області, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , із корисливих спонукань, достовірно володіючи інформацією про фіктивність договору постачання № 57, зловживаючи своїм службовим становищем, керуючись п. 3.12 посадової інструкції директора з економіки та фінансів, щодо керівництва структурними підрозділами підприємства виконуючими економічну роботу, всупереч обов`язку по прийняттю заходів по попередженню незаконного витрат матеріальних та грошових коштів, передбаченого п.3.9 посадової інструкції, завірив начальницю договірного відділу підприємства ОСОБА_15 в дійсності укладеного договору постачання №57, наявності господарчих відносин, що виникли на його підставі, між ТОВ «Систем-пром-інвест» та ДП «Красноармійськвугілля» і усвідомленості в.о. генерального директора підприємства ОСОБА_8 в його існуванні.

В період часу з 17.03.2015 року по 30.03.2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , привласнили грошові кошти в загальній сумі 4 392 171 гривень, чим спричинили Державі в особі ДП «Красноармійськвугілля» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі, що на момент скоєння злочину в 600 та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо-великому розмірі. Однак довести свій злочинний умисел, направлений на привласнення грошових коштів, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , не представилось можливим, у зв`язку з затриманням 03.04.2015 ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 серпня 2017 року клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено. Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону. ОСОБА_7 не має статусу підозрюваного, оскільки йому не було вручено підозру в передбачений законом спосіб. Суд першої інстанції в мотивувальній частині послався на ст.ст. 189, 190 КПК України, які регулюють питання дозволу на затримання з метою приводу і не мають відношення до тримання під вартою. Слідчий суддя при винесенні ухвали ніяким чином не аргументував ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали, що стосуються застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної статті Закону.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02 червня 2015 року (а.п. 24-26), висновком експерта № 808 від 07 травня 2015 року (а.п. 27-28), висновком експерта № 764 від 12 червня 2015 року (а.п. 29-30), протоколом додаткового допиту свідка від 05 червня 2015 року (а.п. 31-33).

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжкий злочин.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, факту переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, перебування його у міжнародному розшуку.

Статтею 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Постановою слідчого від 31.07.2015 р. ОСОБА_7 було оголошено у міжнародний розшук.

02.08.2017 р. до СУ ГУ НП в Донецькій області надійшла інформація, з якої вбачається, що каналами Інтерполу надійшло інформаційне повідомлення від правоохоронних органів РФ, в якому зазначено, що ОСОБА_7 затриманий на території аеропорту м. Ростов на Дону РФ. На даний час вирішується питання що предекстрадиційного арешту. У зв`язку із чим відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України існує необхідність в обранні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно довідки Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП в Донецькій області 30 липня 2017 року ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук з метою затримання та подальшої екстрадиції на територію України (червона картка Інтерполу № А-877/1-2017 від 30.01.2017 року).

З урахуванням того, що ОСОБА_7 знаходиться у міжнародному розшуку, місцем реєстрації ОСОБА_7 є місто Донецьк, який знаходиться в зоні проведення АТО, колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру було здійснено в законний спосіб.

ОСОБА_7 набув процесуального статусу підозрюваного, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не є спроможними.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування і вчинити інше правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Тому доводи апеляції в частині того, що суд не навів переконливих доводів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необґрунтованості підозри також не є спроможними.

Оскаржувана ухвала винесена слідчим суддею з дотриманням положень ч. 6 ст. 193 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: