Справа № 438/578/16-к
Номер провадження 1-кп/438/44/2017
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
23 березня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 08.12.2016 року скасовано вирок Бориславського міського суду від 19 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_3

11 січня 2017 року з Апеляційного суду Львівської області до Бориславського міського суду надійшли матеріали вказаного кримінального провадження № 438/578/16-к, зокрема, з обвинувальним актом у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , повідомленої про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000297 від 02 квітня 2016 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, розподілено для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 16 січня 2017 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження на 30 січня 2017 року. Разом з тим, проведення підготовчого судового засідання було відкладено через неявку сторін кримінального провадження з поважних причин.

У судовому засіданні прокурор просить провести підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що по кримінальному провадженні дотримані вимоги, передбачені ст.ст.32,291 КПК України.

Заслухавши також думку обвинуваченої ОСОБА_3 , яка у вирішенні питання про призначення судового розгляду покладається на думку суду, суд, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження № 0000297, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Так, зокрема, згідно з п. 5 ч. 2ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом. Неконкретність обвинувального акта, коли в ньому замість обвинувачення міститься формулювання підозри порушує право особи на захист.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою 31.03.2016 близько 21:00 год., переслідуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, попередньо розподіливши злочинні дії, що виразилися у здійсненні невстановленою особою телефонного дзвінка на міський стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_6 , представилась працівником поліції і повідомила неправдиві відомості, що нібито її син вчинив кримінальне правопорушення та за непритягнення його до відповідальності необхідно передати грошові кошти в сумі 20000 гривень, після чого потерпіла ОСОБА_6 , перебуваючи в довірливому стані із свого помешкання взяла вказану суму грошей, вийшла на вулицю, а саме до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , де її чекала ОСОБА_3 , передала їй грошові кошти в сумі 20000 гривень, після чого остання пішла в невідомому напрямку, внаслідок чого потерпілій було завдано матеріальних збитків на суму 20000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, 03.04.2016 близько 01:30 год. повторно, переслідуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, попередньо розподіливши злочинні дії, що полягали у здійсненні невстановленою особою телефонного дзвінка на міський стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_7 , представилась працівником поліції і повідомила неправдиві відомості, що нібито її внук вчинив кримінальне правопорушення та за непритягнення його до відповідальності необхідно передати грошові кошти в сумі 1000 доларів США, після чого потерпіла ОСОБА_7 перебуваючи в довірливому стані вийшла на коридор будинку АДРЕСА_3 , де її чекала ОСОБА_3 , однак з причин що не залежали від її волі грошові кошти в сумі 1000 доларів США остання не отримала, так як потерпіла ОСОБА_7 усвідомила злочинний намір в діях ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи і грошові кошти не передала.

Крім цього, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, 25.04.2016 близько 22:00 год., повторно, переслідуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, попередньо розподіливши злочинні дії, що полягали у здійсненні невстановленою особою телефонного дзвінка на міський стаціонарний номер телефону НОМЕР_3 потерпілої ОСОБА_8 представилась працівником поліції та повідомила неправдиві відомості, що нібито її син вчинив кримінальне правопорушення та за непритягнення його до відповідальності необхідно передати грошові кошти в сумі 12300 гривень, після чого потерпіла ОСОБА_8 перебуваючи в довірливому стані із свого помешкання взяла вказану суму грошей, вийшла на коридор будинку АДРЕСА_4 , де її чекала ОСОБА_3 , передала їй грошові кошти в сумі 12300 гривень, після чого остання пішла в невідомому напрямку, внаслідок чого потерпілій було завдано матеріальних збитків на суму 12300 гривень.

Проте, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Даний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , повідомленої про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд звертає увагу на те, що при кваліфікації діянь ОСОБА_3 в обвинувальному акті зазначено, що вона підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, що у свою чергу нівелює обвинувальний акт, який відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування; а формулювання лише підозри порушує право особи на захист.

Крім цього, як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, ознаки якого передбачені ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, повторно; крім цього за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою.

Стаття 190 КК України визначає шахрайство як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Однак, у обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні відповідних дій, що вчинені одночасно двома способами, зокрема, шляхом обману та зловживання довірою.

Крім цього, у обвинувальному акті, у частині щодо вчинення дій за попередньою змовою групою осіб не вказано конкретних дій обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Зокрема, дії невстановленої слідством особи чітко встановлено та вказано у обвинувальному акті, а саме: дії такої невстановленої слідством особи виразилися у здійсненні телефонного дзвінка на номери потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представленні працівником поліції та повідомленні неправдивих відомостей щодо вчиненні сином та онуком потерпілих кримінальних правопорушень та що за не притягнення до відповідальності необхідно передати грошові кошти. А дії обвинуваченої ОСОБА_3 у обвинувальному акті обмежено лише отриманням від потерпілих грошових коштів.

Зазначені недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи, оскільки порушують вимоги закону, зокрема права на захист обвинуваченого, і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.

При цьому суд враховує, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не його обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 повідомленої про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000297 від 02 квітня 2016 року повернути прокурору Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , зобов`язавши останнього усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1