АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

15 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши відповідність апеляційної скарги прокурора у справі ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 000818,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На зазначений вирок прокурор у справі ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яка з матеріалами кримінального провадження надійшли до Апеляційного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду апеляційної інстанції;
2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;
6) перелік матеріалів, які додаються.

Проте, подана апеляційна скарга, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 396 КПК України.

Так, в апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. Проте, пославшись в апеляційній скарзі на доведення вини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та на те, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, перерахувавши нормативні акти з розкриттям їх змісту, прокурор не навів належного обґрунтування своєї позиції з посиланням на норми кримінального процесуального закону, не вказав, в чому саме полягає незаконність судового рішення; пославшись на наявність суперечностей у вироку суду, не вказав, в чому саме полягають ці суперечності; виклавши свої міркування щодо відсутності у суду права з моральних та етичних принципів оцінювати досліджені у судовому засіданні докази, не зазначив, в чому ж це полягає.

Крім того, з урахуванням прохальної частини апеляційної скарги, в ній відсутнє клопотання про дослідження під час апеляційного розгляду доказів, які, на думку прокурора, свідчать на підтвердження його доводів.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, її слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну прокурора у справі ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 000818, - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя Апеляційного суду
м. Києва ОСОБА_1