В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/102/2017 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлодар Республіки Казахстан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, розлученого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого : останній раз 19 грудня 2012 року Жмеринським міськрайонний судом за ст.185 ч.2, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15 липня 2016 року по відбуттю строку, - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 6 січня 2017 року, -

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
перекладача з мови жестів ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_7 , маючи незняті та непогашені в установленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив злочин.
Так, на початку листопада 2016 року в денний час обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи біля пішохідного тунелю залізничного вокзалу станції Жмеринка Південно-західної залізниці, що у м. Жмеринка Вінницької області, під приводом обміну грошових коштів для подальшого розрахунку за мобільний телефон попросив у потерпілого ОСОБА_5 1500 грн., на що отримав згоду. Одразу після передачі грошових коштів потерпілим ОСОБА_5 обвинувачений з метою заволодіння цими грошовими коштами, діючи умисно, шляхом зловживання довірою потерпілого, з місця події зник і розпорядився грошима на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1500 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковані за частиною другою статті 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
На початку судового засідання обвинувачений передав суду угоду про примирення, укладену 18 січня між ним та потерпілим ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, визнав повністю, і сторони визначились з покаранням у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1190 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе визнав повністю, беззастережно і підтвердив, що вчинив злочин при викладених вище обставинах, розкаявся. Просив затвердити угоду про примирення і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1190 грн., який він зобов`язується сплатити до набрання вироком законної сили.
Прокурор та потерпілий просили затвердити угоду про примирення і обрати обвинуваченому узгоджене угодою покарання.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у обвинуваченого, що той цілком розуміє :
- що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а обвинувачений має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;
- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
- наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473 КПК України;
- характер обвинувачення;
- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд констатує, що
- умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення вірна;
- угода відповідає інтересам суспільства;
- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
- обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не існує;
- підстави для фактичної невизнання винуватості відсутні.
На підставі викладеного суд вважає, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену сторонами міру покарання за частиною другою статті 190 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1190 грн.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 18 січня 2017 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 190 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн..
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_8