Справа № 492/1737/16-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
Іменем України
23 травня 2017 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника
неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_8 , старшого інспектора Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 ,

розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі угоди про примирення за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Одеської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, учениці 11 класу Арцизької вечірньої школи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніш не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 16 листопада 2016 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, більш точний час встановити не представилося можливим, знаходячись в приміщенні магазину «Люкс», який розташований по вулиці Соборна, 1-б м. Арциз Одеської області, а саме сидячі за столом робочого місця потерпілого ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів, шляхом вільного доступу, відкрила один з ящиків в столі, звідки, умисно, із корисливих спонукань, викрала грошові кошти в розмірі 2 000,00 гривень (1 купюра номіналом 500,00 гривень, і 30 купюр номіналом по 50,00 гривень), які поклала до правого зовнішнього карману куртки. Після чого з місця скоєння злочину зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнала себе винуватою у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаялася в його вчиненні та вибачилася перед потерпілим ОСОБА_6 , пояснивши, що 16.11.2016 року вона знаходилась в приміщенні магазину «Люкс», який розташований по вулиці Соборна, 1-б м. Арциз Одеської області, та сидячі за столом робочого місця потерпілого ОСОБА_6 , відкрила один з ящиків в столі, звідки викрала грошові кошти в розмірі 2 000,00 гривень, які поклала до правого зовнішнього карману куртки.
Потерпілий ОСОБА_6 повністю підтвердив обставини злочину, які повідомила суду обвинувачена.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує ці дії за ч. 1 ст. 185 КК України.
22 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_5 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно вказаної угоди підозрювана ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачене покарання, у тому числі, у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені їй п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, порядок та умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченою своєї вини.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилася на призначення узгодженої нею та потерпілим міри та виду покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Характер взятих підозрюваною ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_5 , з іншого, і призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
засудив:
Затвердити угоду про примирення від 22 грудня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
СУДДЯ
Арцизького районного суду