Справа № 493/1826/16-к
Провадження № 1-кп/493/182/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року м. Балта, Одеська область
Балтский районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу НВК «Балтська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 колегіум», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,
25.06.2016 року, біля о 07:00 години, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні церкви «Успенської Пресвятої Богородиці», розташованої за адресою: Одеська область, м. Балта, пров. ІЦербакова, 16, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії будуть не поміченими, ключем, який напередодні взяв у своєї бабусі ОСОБА_8 , яка продає свічки та прибирає в даній церкві, без її відома, відчинив сейф, який розташований в центральному притворі церкви, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 4116,00 гривень, 10 доларів США та 10 хрестиків з металу латуні, вартістю 15,00 грн за один хрестик, 21 хрестик з алюмінію, вартістю 30,00 грн. за один хрестик, після чого з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив церкві «Успенської Пресвятої Богородиці» матеріальний збиток на загальну суму 4896,00 грн. та 10 доларів США.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що його бабуся ОСОБА_8 працює в церкві «Успенської Пресвятої Богородиці», у якої знаходилися ключі від сейфу даної церкви, які взяв без дозволу та 25.06.2016 року близько 07-ї години, знаходячись в приміщенні церкви, впевнившись, що його дії ніким не помічені, відчинив сейф, звідки таємно викрав грошові кошти та хрестики, після чого вийшов з церкви. Прийшовши додому сховав викрадене, а наступного дня віддав працівникам поліції.
У скоєному обвинувачений розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що син проживає з нею, в сім`ї виховується шестеро дітей, в подальшому наглядатиме за сином.. Крім того, син пообіцяв подібних вчинків не допускати.
Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставини, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині 2 цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно до ст. 12 КК України, за класифікацією злочинів, відноситься до злочину середнього ступеня тяжкості, особи обвинуваченого, який є неповнолітньою особою, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому, від вчиненого ним діяння не настало будь-яких тяжких наслідків, за таких обставин, на підставі п.1 ч. 2 ст. 105 КК України, до неповнолітнього ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Доля речових доказі підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК Ураїни.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.
Речові докази по справі, які знаходяться під зберігальною розпискою у ОСОБА_7 - повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ