"14" березня 2017 р. Справа № 363/629/17
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2017 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області від 01 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0000798 за ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з даною скаргою, в якій порушив питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 01 листопада 2016 року внесеного до ЄРДР №0000798 від 27 жовтня 2016 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що рішення про закриття справи прийнято передчасно, без належного розслідування і всебічного встановлення обставин події підроблення та використання офіційних документів щодо реєстрації мисливської гладкоствольної зброї «Мossber» к- НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 на ОСОБА_5 .

Заслухавши адвоката ОСОБА_4 на підтримання скарги та прокурора, який проти цього заперечив, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що Вишгородським ВП ГУ НП України в Київській області розслідувалися обставини підробки та використання невстановленими особами документів щодо реєстрації мисливської гладкоствольної зброї «Мossber» к- НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 на ОСОБА_5 .

Зокрема, адвокат ОСОБА_4 , який звернувся із повідомленням про вчинення злочину від імені ОСОБА_5 , категорично стверджував, що остання вказану рушницю у власності ніколи не мала та її на себе не реєструвала.

Водночас згідно відповіді Управління превентивної діяльності Головного управління НП в Київській області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_5 отримала дозвіл № НОМЕР_3 на зберігання та носіння мисливської гладкоствольної зброї «Мossber» к- НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 від 07 вересня 2011 року терміном до 07 вересня 2014 року, який виданий відділом дозвільної системи УГБ ГУМВС України в Київській області.

Особова справа №2067 щодо постановлення на облік вказаної рушниці на ОСОБА_5 в матеріалах розслідування відсутня, в установленому КПК України порядку не вилучалася і не досліджувалася.

Хоча всупереч цьому в постанові про закриття кримінального провадження містяться посилання на матеріали цієї справи, що є безпідставним.

Сама ОСОБА_5 в ході розслідування не допитувалася і її місцезнаходження належним чином не встановлено. Не допитано також і уповноважених посадових осіб причетних до вчинення реєстраційних дій щодо постановлення на облік вказаної рушниці. Місцезнаходження цієї зброї також не встановлено.

Також не дано належної правової оцінки тому, що згідно листа Управління превентивної діяльності Головного управління НП в Київській області від 14 вересня 2016 року адвокату ОСОБА_6 повідомлено про неможливість надати копії матеріалів особової справи ОСОБА_5 на мисливську гладкоствольну зброю у зв`язку з подіями 2014 року та постійною зміною керівництва та працівників дозвільної системи.

Не проведено у справі й інші необхідні слідчі (розшукові) дії в порядку ст. 223 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 223 КПК України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Тобто здійснення досудового розслідування полягає у проведенні слідчим тих чи інших слідчих дій передбачених Главою 20 КПК України.

Судом встановлено, що досудове розслідування у вказаному провадженні проведено не повно і не всебічно, без дотримання вимог ст. ст. 2, 9 і 223 КПК України, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно і необґрунтовано.
Разом з тим кримінальне провадження має закриватися після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних і перевірених доказів.

Беручи до уваги викладене, слід дійти висновку, що оскаржувана постанова загаданим вище вимогам Закону не відповідає, є необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 371-372 КПК України;

ухвалив:

скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області від 01 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0000798 за ч. 4 ст. 358 КК України скасувати.

Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя