Справа № 344/4834/17
Провадження № 1-кс/344/1337/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обгрунтування якого посилався на те, що військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 16.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Як вказано у клопотанні, ОСОБА_4 , будучи одруженим із ОСОБА_6 , яка є сестрою начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , перебуваючи в тісних стосунках з останнім, з метою незаконного збагачення, вимагав та, перебуваючи 02.02.2017 року, поблизу закладу швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 39, а також перебуваючи 05.04.2017 року в приміщенні закладу швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 38, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду матеріального характеру в сумі 22 тис. грн. та 400 дол. США, двома прийомами по 10 тис. грн. та 12 тис. грн. і 400 дол. США відповідно, за вчинення дій щодо впливу на прийняття рішення начальником Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , тобто особою уповноваженою на виконання функцій держави, щодо видачі ОСОБА_8 дозвільних документів на розробку проектів землеустрою та подальшого отримання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розміщені за межами с. Потік та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, в оренду, чим вчинив одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні вказано, що 06 квітня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, вказавши на необгрунтованість підозри та безпідставність наведених у клопотанні ризиків, просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами клопотання зазначається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Ружин Житомирської області, із зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, одружений, працюючий на посаді заступника директора ЦФ ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія».

Можлива причетність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується протоколом огляду місця події від 05.04.2017 року, протоколом освідування від 05.04.2017 року, допитами свідків, а також іншими зібраними у провадженні доказами у їх сукупності.

Дії ОСОБА_9 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній систематично змінює своє фактичне місце проживання. Так, у клопотанні зазначається на те, що за місцем реєстрації ОСОБА_4 постійно не проживає, його дружина ОСОБА_6 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також ОСОБА_4 володіє на праві приватної власності садовим будинком з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , проте, протягом останнього часу фактично проживав за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначено, що підозрюваний, знаходячись на свободі, та має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні тісно пов`язані із начальником Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_4 перебуває в родинних відносинах. Крім того, вказується на те, що підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування.

Враховуючи доводи обвинувачення та захисту слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , посягає на важливі для суспільства відносини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків,застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , реалізація якого супроводжувалась вчиненням дій корупційного характеру, поєднаних із вимаганням, що підриває авторитет органів державної влади та призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 1 000 (одна тисяча) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 03 червня 2017 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Розмір застави визначити в межах 1 000 (одна тисяча) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 10 квітня 2017 року.