Дата документу Справа № 314/6632/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/336/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/6632/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2016 року, якою
залишено без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Згідно зі змістом ухвали, засуджений звернувся до суду із клопотанням про повторне застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а саме про зарахування в строк позбавлення волі строку попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період часу з 07.12.2015 року по 08.06.2016 року, коли він перебував у СІЗО та очікував етапування в місця позбавлення волі.

Судом встановлено, що зазначене клопотання засудженого ОСОБА_7 вже вирішено згідно ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 18.03.2016 року, якою конкретно визначений строк попереднього ув`язнення, що підлягає зарахуванню згідно вказаного Закону. Тому суд першої інстанції не має повноважень щодо перегляду ухвали іншого суду першої інстанції, а так само повноважень щодо зміни його суті.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, у зв`язку з тим, що він знаходився в СІЗО у період з 07.12.2015 року по 08.06.2016 року не з власної ініціативи, а тому зазначений строк має бути зарахованим в строк призначеного йому покарання, просить задовольнити своє клопотання..

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав, що ухвала є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання ОСОБА_7 залишити без задоволення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 звертався до Старобільського районного суду Луганської області, ухвалою якого від 18.03.2016 року задоволено клопотання про зарахування в строк покарання ОСОБА_7 терміну його попереднього ув`язнення з 22.08.2014 року по 19.05.2015 року та з 03.09.2015 року по 07.12.2015 року, тобто по дату набрання чинності вироку Троїцького районного суду Луганської області від 05.11.2015 року. Вільнянський районний суд Запорізької області своєю ухвалою від 28 листопада 2016 року фактично відмовив ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, посилаючись на те, що порушене питання вже було вирішене іншим судом, але зазначив про залишення клопотання без розгляду.
Суд апеляційної інстанції вважає, що за таких обставин ухвала суд першої інстанції не може бути визнана законною і підлягає скасуванню.
Оскільки в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_7 порушує питання про зарахування йому в строк покарання терміну перебування в СІЗО після набрання чинності вироку, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність відмовлення в задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що згідно змісту ст.72 КК України такий термін не віднесений законом до категорії «попереднє ув`язнення».
У відповідності до абз. 4 ч.5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати. Клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 07.12.2015 року по 08.06.2016 року в строк покарання, призначеного вироком Троїцького районного суду Луганської області від 05.11.2015 року залишити без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4