В И Р О К
іменем України
Справа №377/448/16-к
Провадження №1-кп/377/3/17
13 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисників обвинуваченої: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Високе, Білорусь, громадянки України, освіта повна середня, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 07.06.2012 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на один рік; 06.12.2012 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць, на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком два роки; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від відбування покарання; 19.01.2015 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на один рік шість місяців, на підставі ст. 79, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), повторно, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не стала, а повторно вчинила крадіжку чужого майна.
В період часу, приблизно з 19 години по 23 годину 30 хвилин 24 травня 2016 року, потерпілий ОСОБА_7 за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_8 свою банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомив пін-код до неї з метою здійснення купівлі останньою продуктів харчування та спиртних напоїв та надав дозвіл ОСОБА_8 на зняття з його банківської картки готівкових коштів в сумі 4000 гривень. При цьому, потерпілий ОСОБА_7 , не давав дозволу ОСОБА_8 на зняття з його банківської карти іншої суми готівкових коштів, окрім 4000 гривень.
У той же час, 24 травня 2016 року близько 23 години, ОСОБА_8 , маючи у своєму розпорядженні банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив та мету, перебуваючи у Вільнюському кварталі м.Славутича, таємно, повторно, шляхом використання банкомату, який знаходиться поряд з магазином «Каунас» за адресою: Київська область, м.Славутич, Вільнюський квартал, буд.5-А, зняла з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти у сумі 200 гривень. Близько 23 години 20 хвилин цього ж дня ОСОБА_8 зняла з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти у сумі 4000 гривень, попередньо отримавши на це дозвіл потерпілого.
У подальшому, ОСОБА_8 , маючи у своєму розпорядженні банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив та мету, 25 травня 2016 року близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу відділення банку ПАТ КБ «ПриватБанк», за адресою: Київська область, м.Славутич, проспект Дружби народів, 11-А, таємно, повторно, шляхом використання банкомату, встановленого за вищевказаною адресою, зняла з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти у сумі 1200 гривень.
Далі, вона ж, маючи у своєму розпорядженні банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив та мету, 26 травня 2016 року близько 09 години 40 хвилин, перебуваючи поблизу відділення банку ПАТ КБ «ПриватБанк», за адресою: Київська область, м.Славутич, проспект Дружби народів, 11-А, таємно, повторно, шляхом використання банкомату, встановленого за вищевказаною адресою, зняла з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти у сумі 800 гривень.
Після вчинення злочину викраденими з банківського рахунку ОСОБА_7 грошовими коштами, ОСОБА_8 розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому майнової шкоди на суму 2200 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винуватою себе не визнала та просила її виправдати. Суду показала, що з потерпілим вона познайомилась в 2015 році в лісі, де розпивали спиртні напої. Вона дійсно представилась йому ОСОБА_12 . Протягом року вони декілька разів зустрічались з ним. 24.05.2016 року, у вечірній час, вона, перебуваючи в гостях у знайомого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , зателефонувала знайомому ОСОБА_7 , який проживає в тому ж під`їзді АДРЕСА_4 на 5 поверсі. Він запросив її до себе в гості, і вона погодилась на його пропозицію. Прийшовши до нього додому, ОСОБА_7 запропонував їй вживати горілку, але вона відмовилась вживати горілку та сказала, що буде пити коньяк. Тоді потерпілий дав їй банківську карточку, сказав їй пін-код до неї, і вона пішла купувати коньяк до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Оскільки на карточці було лише 47 гривень, то вона не змогла купити коньяк і вирішила повернутись до квартири потерпілого. По дорозі зустріла знайомого ОСОБА_14 та попросила його сходити разом з нею до потерпілого, оскільки потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння і домагався її. Коли вони з ОСОБА_15 підійшли до квартири потерпілого, то він відкрив двері та дав їй ще дві банківські картки і назвав пін-коди до них, які вона записала до свого мобільного телефону. Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що йому повинна прийти пенсія, і тому він сказав їй зняти для нього з однієї із трьох банківських карток кошти в сумі 4000 гривень для оплати кредиту та з цієї суми пообіцяв їй дати кошти для святкування її дня народження. З однієї з трьох банківських карток через банкомат, який знаходиться біля магазину «Каунас», вона зняла 200 гривень, тому що більше коштів на ній не було. Оскільки магазин «Каунас» вже був закритий, то вона пішла до магазину «АТБ», де мала намір придбати коньяк. Коли вона дійшла до банкомату, який знаходиться біля магазину «АТБ», і перевірила одну з банківських карток, то на одній з них вже були кошти, скоріш за все це була пенсія потерпілого, з якої вона зняла на прохання потерпілого гроші в сумі 4000 гривень. Після чого зайшла до магазину «АТБ» та купила спиртні напої і продукти харчування, а також непродовольчі товари, за придбання яких розрахувалась банківською карткою потерпілого. Потім, викликавши службу таксі «Барбос», поїхали до ОСОБА_7 , де віддала останньому кошти та продукти харчування, деякі продукти харчування та інші непродовольчі товари залишила собі. Вона перебувала в нього вдома майже всю ніч, де вони розпивали спиртні напої, та повернулася додому на таксі під ранок. Банківські картки потерпілого залишились у неї. 25 травня 2016 року вони з потерпілим збиралися їхати до нього на дачу, де разом провести час, оскільки в квартиру повинна була повернутися з роботи його колишня дружина. З приводу цього в цей день вони з потерпілим спілкувались по мобільному телефону, і він їй давав дозвіл на зняття готівки, тому що необхідно було купити продукти харчування на дачу. Проте, в цей день їм не вдалося поїхати на дачу, тому банківські картки та гроші залишились в неї. Зустрілася з ОСОБА_7 вона 26 травня 2016 року, в обідній час, в лісі, де і повернула йому три банківські картки та гроші. Але на передодні зустрічі з потерпілим вона за його дозволом зняла готівку та за його проханням придбала горілку і ще деякі продукти харчування, за які вона розрахувалась банківською карткою потерпілого, і які вони разом вжили. За той час, коли в неї були банківські картки потерпілого, вона знімала готівкові кошти в сумі 200 гривень, 800 гривень та 1200 гривень, але за згодою потерпілого, яку вона отримувала по мобільному телефону, попередньо телефонувавши йому, та повернула їх потерпілому разом із банківськими картками в лісі.
На підтвердження пред`явленого обвинувачення стороною обвинувачення суду надано та досліджено в судовому засіданні наступні докази:
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2016 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , було надано для огляду чотири фотознімки, з яких він впізнав жінку, яка викрала у нього банківські карти по формі голови та рисам обличчя, на фотознімку під номером 3, на якому зображена ОСОБА_8 ( т.1 а.с. 49-51);
-копію картки для виплат «ПриватБанк», яка належить потерпілому ОСОБА_7 , на якій зазначено її номер НОМЕР_1 , строк дії 12/18( т.1 а.с. 94);
-виписки з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13.06.2016 року, з яких вбачається, що 24 травня 2016 року на картковий рахунок НОМЕР_1 зараховано пенсію в розмірі 6770 гривень; 24 травня 2016 року о 23:08 з даного карткового рахунку відбулося зняття готівки в сумі 200 гривень в банкоматі: АТМ1991, Каунас, Славутич; 24 травня 2016 року о 23:20 з цього карткового рахунку відбулося зняття готівки в сумі 4000 гривень в банкоматі: відділення банку, Славутич, пр. Дружби народів,11а; 25 травня 2016 року о 02:28 за придбання продуктів в магазині : ПРОДУКТИ 423 з вказаного карткового рахунку було знято 467, 35 гривень; 25 травня 2016 року о 23:26 з цього карткового рахунку було знято 1200 гривень в банкоматі за адресою: відділення банку, Славутич, пр. Дружби народів,11а; 26 травня 2016 року о 09:43 із зазначеного карткового рахунку було знято готівку в сумі 800 гривень в банкоматі за адресою: відділення банку, Славутич, пр. Дружби народів,11а; 26 травня 2016 року о 12:57 за придбання продуктів в магазині : ПРОДУКТИ 423 з вказаного карткового рахунку було знято 95,05 гривень( т.1 а.с. 44, 75);
-фіскальний чек ТОВ «АТБ-Маркет» Продукти-423 за 25.05.2016 року, відповідно до якого о 02.27 було придбано продуктів на суму 467,35 гривень(т.1 а.с. 47);
-фіскальний чек ТОВ «АТБ-Маркет» Продукти-423 за 26.05.2016 року, згідно якого о 12.56 було придбано продуктів на суму 95,05 гривень( т.1 а.с. 46);
-копію журналу обліку викликів, які надійшли до служби таксі «Барбос» м.Славутича за період з 19 год.00 хв. 24 травня 2016 року по 06 год.00 хвилин 25 травня 2016 року, з якого вбачається, що 25 травня 2016 року зафіксовано виклик таксі о 4 год. 54 хв. на адресу: Вільнюский кв-л, буд.4, під`їзд 2, шлях прямування до Московського кварталу( т.1 а.с. 91-92);
-DVD-диск з відеозаписами камер відеоспостереження магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» за 25.05.2016 року, переглядом файлів якого встановлено, що 25.05.2016 року о 02 год. 26 хв. обвинувачена ОСОБА_8 підійшла до каси, де розрахувалась за придбаний товар пластиковою банківською картою чорного кольору шляхом сканування через банківський термінал та введенням ПІН-коду до неї. Після чого 25.05.2016 року о 02 год. 29 хв. камерою відеоспостереження магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» зафіксовано як ОСОБА_8 виходить з магазину з пакетом в руках;
-DVD-диск з відеозаписами камер відеоспостереження магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» за 26.05.2016 року, переглядом файлів якого встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 26.05.2016 року з 12 год. 56 хв. 30 сек. по 12 год. 57 хв. 59 сек., перебуваючи біля каси разом з дітьми, розрахувалась за придбаний товар пластиковою банківською картою чорного кольору шляхом сканування через банківський термінал та введенням ПІН-коду до неї;
-постанову слідчого від 09.07.2016 року, відповідно до якої дві роздруківки з банківського рахунку потерпілого ПАТ КБ «ПриватБанк», два фіскальні чеки магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» за 25 26 травня 2016 року, магнітний носій CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» визнано речовими доказами та залишено зберігати в матеріалах кримінального провадження ( т.1 а. с. 56);
-додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 30.11.2016 року- роздруківка у паперовому вигляді, на якому зафіксована інформація про телефонні з`єднання абонентів « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_3 » за період з 00 годин 00 хвилин 24.05.2016 року по 00 годин 00 хвилин 27.05.2016 року, зокрема, 24.05.2016 року о 18:23:33, о 18:23:40 відбулися з`єднання нульової тривалості з абонентського номеру « НОМЕР_3 », яким користується обвинувачена ОСОБА_8 , на абонентській номер « НОМЕР_2 », яким користується потерпілий ОСОБА_7 ; 24.05.2016 року о 19:41:34, о 20:21:33 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_2 » на абонентській номер « НОМЕР_3 » ; 24.05.2016 року о 20:50:44 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_3 » на абонентській номер « НОМЕР_2 »; 24.05.2016 року о 22:54:46 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_2 » на абонентській номер « НОМЕР_3 »; 24.05.2016 року о 22:56:33, 23:00:03, 23:22:27 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_3 » на абонентській номер « НОМЕР_2 »; 25.05.2016 року о 01:05:21, 01:26:52, 01:54:48, 02:03:44, 02:16:39, 02:27:44 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_2 » на абонентській номер « НОМЕР_3 » ; 25.05.2016 року о 08:13:19 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_2 » на абонентській номер « НОМЕР_3 »; 25.05.2016 року о 08:54:27 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_3 » на абонентській номер « НОМЕР_2 » ; 25.05.2016 року о 15:20:31, о 15.40:53 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_2 » на абонентській номер « НОМЕР_3 ». 26.05.2016 року о 09:26:32 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_3 » на абонентській номер « НОМЕР_2 »; 26.05.2016 року о 12:40:18, 12:45:46, 13:02:15, 13:04:04, 13:16:35, 13:33:44 відбулися з`єднання з абонентського номеру « НОМЕР_2 » на абонентській номер « НОМЕР_3 » ( т.1 а.с. 204-231);
-вирок Славутицького міського суду Київської області від 19 січня 2015 року, яким ОСОБА_8 була засуджена за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання та встановлено іспитовий строк два роки і покладені обов`язки, передбачені ст.76 КК України (справа №377/1243/14-к, П № 1-кп/377/6/15) ( т.1 а.с. 65-68).
Дослідивщи та оцінивши в сукупності та взаємозв`язку докази обвинувачення, суд
дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Частина 2 ст.185 КК України передбачає відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна(крадіжку) повторно.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Вирішуючи питання про те, чи доведена наявність складу інкримінованого злочину у діях обвинуваченої ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.
Як показала в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 , зняття готівкових коштів 24 травня 2016 року о 23:08 з карткового рахунку потерпілого через банкомат в сумі 200 гривень, а також 25 травня 2016 року зняття готівкових коштів в сумі 1200 гривень о 23:26 з цього карткового рахунку та 26 травня 2016 року зняття готівкових коштів в сумі 800 гривень о 09:43 із зазначеного карткового рахунку через банкомат відбувалося нею з дозволу потерпілого, який вона отримувала попередньо телефонувавши йому.
Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_8 дійсно телефонувала потерпілому ОСОБА_7 24 травня 2016 року, 26 травня 2016 року безпосередньо перед зняттям готівкових коштів з його банківського рахунку. 25 травня 2016 року також відбулася телефонна розмова між обвинуваченою та потерпілим, після якої через деякий час ОСОБА_8 були зняті готівкові кошти з карткового рахунку потерпілого.
При цьому потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 24 травня 2016 року він разом з ОСОБА_8 розпивав спиртні напої в себе вдома, і оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, то не пам`ятає, що відбувалося в ніч з 24 травня 2016 року по 25 травня 2016 року, та не пам`ятає зміст телефонних розмов, які відбувалися між ними, проте допускає таку можливість, що віддав обвинуваченій банківську картку та сказав пін-код до неї з метою купівлі спиртних напоїв та продуктів харчування, можливо надав дозвіл на зняття готівкових коштів. Проте, що в нього відсутні банківські картки, він дізнався вранці 26 травня 2016 року, коли відкрив гаманець, і зразу зателефонував ОСОБА_8 дізнатись, де його банківські картки, оскільки не міг пригадати, де вони знаходяться, яка відповіла, що банківські картки у неї. Вона повернула йому банківські картки 26 травня 2016 року, коли вони зустрілися в лісі, при цьому кошти вона йому не віддала. Чи надавав дозвіл на зняття готівки 26 травня 2016 року він не пам`ятає, можливо і давав такий дозвіл. Враховуючи, що обвинувачена під час судового розгляду повернула йому 2500 гривень, то претензій до неї він не має.
Таким чином, потерпілий ОСОБА_7 беззаперечно не стверджує, що він не давав дозволу на зняття готівкових коштів ОСОБА_8 в сумі 2200 гривень.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачена та потерпілий знайомі з 2015 року, в них були номери мобільних телефонів один одного, і вони декілька разів зустрічались протягом цього часу. Та обставина, що потерпілий запросив обвинувачену до своєї квартири, в якій вони разом розпивали спиртні напої, дав їй банківські картки і сказав пін-код до них, не вимагав повернення банківських карток протягом декількох днів, при цьому спілкуючись з обвинуваченою в ці дні по телефону, тобто фактично дозволив їй користуватися ними деякий час, повернення банківських карток обвинуваченою потерпілому за його першою вимогою, демонструє характер довірливих відносин між ними, на підставі яких потерпілий надав дозвіл на зняття готівкових коштів з його банківського рахунку в сумі 4000 гривень і придбання продуктів харчування, спиртних напоїв, що стороною обвинувачення не заперечується. Характер довірливих відносин між обвинуваченою та потерпілим підтверджує і кількість телефонних дзвінків, які були здійснені ними один одному в період з 24 травня 2016 року по 26 травня 2016 року, що підтверджено дослідженими письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення.
Зазначені обставини можуть свідчити на користь версії обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона знімала готівкові кошти з банківського рахунку потерпілого в сумі 2200 гривень за його згодою.
Показання свідка ОСОБА_19 про те, що вона, проходячи стажування в службі таксі «Барбос» 24.05.2016 року ОСОБА_8 до Вільнюського кварталу м.Славутича не підвозила, та показання свідка ОСОБА_20 , яка є колишньої дружиною потерпілого, про те, що в червні 2016 року в колишнього чоловіка не було коштів і вона купувала йому продукти харчування, а також показання свідка ОСОБА_18 , про те, що 24.05.2016 року, у вечірній час, він разом з ОСОБА_8 прийшов до квартири, в якій проживає потерпілий, який просив її зняти 4000 гривень з його банківської картки та дав банківську картку, до уваги судом не приймаються, оскільки вони не доводять факт таємного заволодіння обвинуваченою грошовими коштами потерпілого в сумі 2200 гривень.
Надані стороною обвинувачення письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, не спростовують показань обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона зняла з дозволу потерпілого готівкові кошти з його банківського рахунку.
Таким чином, обвинувачення ґрунтується на припущеннях того, що обвинувачена ОСОБА_8 таємно, тобто без дозволу потерпілого ОСОБА_7 , в період з 24 травня 2016 року по 26 травня 2016 року, маючи в своєму розпорядженні його банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», зняла готівкові кошти з банківського рахунку ОСОБА_7 в сумі 2200 гривень, оскільки достовірних і належних доказів на підтвердження вказаних обставин стороною обвинувачення суду не надано.
Факт повернення обвинуваченою ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 2500 гривень потерпілому під час судового розгляду пояснюється показаннями ОСОБА_8 про те, що вона повернула ці кошти потерпілому, бо мала намір укласти з ним угоду про примирення, проте цього не відбулося. І сам по собі цей факт не доводить вчинення злочину обвинуваченою.
Показання обвинуваченої про те, що вона віддала потерпілому 26 травня 2016 року в лісі разом з банківськими картками гроші в сумі 2200 гривень, які заперечує потерпілий, не мають вирішального значення для обвинувачення, оскільки не доведено, що вона заволоділа цими грошима без дозволу потерпілого, тому подальше їх використання значення немає.
За таких обставин, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_8 не доведено наявності складу злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано об`єктивних, переконливих і неоспорюваних доказів про таємне викрадення нею грошових коштів в сумі 2200 гривень, тобто без згоди потерпілого, що в свою чергу унеможливлює спростування її виправдувальних показань, обвинувачення ґрунтується на припущеннях і суперечить положенням ч.3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно із вимогами ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.6 цієї статті якщо ці обставини виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно правил ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речовими доказами згідно постанови старшого слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП В Київській області від 09.07.2016 року визнано дві роздруківки з банківського рахунку потерпілого ПАТ КБ «ПриватБанк», два фіскальні чеки магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» за 25 26 травня 2016 року, магнітний носій CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження.
Суд, вирішуючи питання про речові докази відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, вважає необхідним вказані речові докази залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні і виправдати за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Речові докази: дві роздруківки з банківського рахунку потерпілого ПАТ КБ «ПриватБанк», два фіскальні чеки магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет» за 25 26 травня 2016 року, магнітний носій DVD-R диск з відеозаписом з камер відео спостереження з магазину «Продукти-423» ТОВ «АТБ-Маркет», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1