Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/332/17
Провадження по справі № 1-кс/514/50/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року смт Тарутине
Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :
З клопотання прокурора вбачається, що Тарутинським ВП Арцизького ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2017 за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 10.01.2017 про те, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » протягом 2016 року надали завідомо неправдиві відомості до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання субвенцій за перевезення пільгової категорії громадян, чим завдали матеріальної шкоди державному бюджету на суму 48,11 тис. грн.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 13 березня 2016 року у справі №514/293/17 зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надати процесуальним керівникам та слідчим тимчасовий доступ шляхом огляду та можливість вилучити з товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 , оригінали документів та відповідні копії документів.

Також в клопотанні прокурора вказано, що 15 березня 2017 року на підставі вказаної ухвали слідчим Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУ НП в Одеській області вилучено документи і постановою заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури від 16 березня 2017 року їх визнано речовими доказами та залучено до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи викладене, прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » залишила це питання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора у кримінальному провадженні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість, клопотання прокурора не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України.

Так, у самому клопотанні не вказано про конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами, в даному випадку за відповідною адресою таким майном.

Зокрема, з тексту самого клопотання не зрозуміло та не додано відповідних документів на підтвердження того, чому ухвалою слідчого судді про тимчасовий доступ до документів від 13 березня 2017 року зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надати прокурору тимчасовий доступ з правом огляду та вилучення оригіналів та зняття копій документів за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно до доданого до клопотання протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15 березня 2017 року документи вилучені за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, у клопотанні вказано, що оригінали документів вилучені слідчим ІНФОРМАЦІЯ_4 , а у протоколі тимчасового доступу до речей і документів зазначено, що документи вилучалися прокурором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0000011 від 11 січня 2017 року повернути заступнику керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити для усунення недоліків строк в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1