УХВАЛА

Справа № 569/2531/17

16 лютого 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
затриманого ОСОБА_4 ,
захисника затриманого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_6 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Рівненської області старший радник юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про наявність підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до фактичної передачі його до Республіки Білорусь, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України з обов`язковою перевіркою наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою не рідше одного разу на два місяця.

В обґрунтування клопотання вказав, що 13.07.2016 в порядку статей 208, 582 КПК України працівниками Дубровицького відділення поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Брест Республіки Білорусь.

Із матеріалів клопотання убачається, що у провадженні правоохоронних органів Республіки Білорусь перебуває кримінальна справа, яка порушена стосовно громадянина зазначеної держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Брест, Республіки Білорусь, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 371-1 КК Республіки Білорусь.

11.12.2014 вказану особу старшим слідчим СУ УСК Республіки Білорусь по Брестській області оголошено у розшук.

Постановою заступника прокурора Брестської області від 11.12.2014 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід взяття під варту.

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 15.07.2016 до ОСОБА_4 в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту білоруської сторони про його видачу.

Генеральною прокуратурою України 08.08.2016 отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин. Інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 332 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчилися.

До кримінальної відповідальності на території України ОСОБА_4 не притягується.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 , Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України, доручила прокуратурі Рівненської області.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 19.08.2016 відповідно до вимог ст. 584 КПК України до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі до Республіки Білорусь.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 16.09.2016, ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 19.08.2016 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника, який діє в інтересах останнього без задоволення.

19.12.2016 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду задоволено клопотання прокуратури Рівненської області про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 та продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до фактичної його передачі до Республіки Білорусь.

10.10.2016 Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про видачу до Республіки Білорусь ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 371-1 КК Республіки Білорусь.

Постанову заступника Генерального прокурора України про видачу особи (екстрадицію) від 10.10.2016, вручено під розписку ОСОБА_4 12.10.2016, яка оскаржена його адвокатом до Рівненського міського суду.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 28.10.2016 в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 22.12.2016, ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 28.10.2016 про відмову в задоволенні скарги захисника на постанову про видачу особи (екстрадицію) залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника, який діє в інтересах ОСОБА_4 без задоволення.

ОСОБА_4 подано звернення про визнання його біженцем в Україні до Державної міграційної служби України.

Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України у Волинській області 24.01.2017 ОСОБА_4 подано заяву про визнання його біженцем, або особою без громадянства.

13.02.2017 відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» ОСОБА_4 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

15.02.2017 ОСОБА_4 вручено повідомлення про відмову в оформленні документів про визнання біженцем або особою без громадянства. Відповідно роз`яснено порядок оскарження рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Станом на 16.02.2017, строк оскарження рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, передбачений ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» - не сплив.

Тому наявні підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою.

З огляду на закінчення двохмісячного строку, встановленого ч. 11 ст. 584 КПК України, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та має бажання залишитись на території України.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали екстрадиційної перевірки та клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 розшукується правоохоронними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 371-1 КК Республіки Білорусь.

13 липня 2016 року ОСОБА_4 в порядку статей 208, 582 КПК України затримано працівниками Дубровицького відділення поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 15 липня 2016 року в порядку ст. 583 КПК України до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту білоруської сторони про його видачу.

08 серпня 2016 року Генеральною прокуратурою України отримано запит від Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Рівненської області.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 19.08.2016 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі до Республіки Білорусь.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16.09.2016, ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 19.08.2016 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника, який діє в інтересах останнього без задоволення.

10.10.2016 Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про видачу до Республіки Білорусь ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 371-1 КК Республіки Білорусь.

В силу ст. 543 КПК України видачею особи (екстрадицією) є видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.

У той же час, метою екстрадиційного арешту відповідно до ст.ст.543,584 КПК України є виключення можливості особі уникнути його видачі.

Відповідно до вимог ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

Згідно з ч. ч.6, 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання даної категорії слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі особи, яка підлягає видачі. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців, а за частиною 11 цієї статті Кодексу слідчий суддя в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

У зв`язку з зазначеним, з урахуванням закінчення двомісячного терміну встановленого ст. 584 КПК України, тих обставин, які враховувалися слідчим суддею при попередньому розгляді аналогічного питання, вважаю, що на даний момент є достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, що зазначена особа, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо ухилення від компетентних органів як України, так і іноземної держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, а також ст. 584 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до фактичної передачі його до Республіки Білорусь, але не більше строку встановленого ч.10 ст.584 КПК України з обов`язковою перевіркою наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою не рідше одного разу на два місяця.

Термін екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців.

Впродовж екстрадиційного арешту ОСОБА_4 утримувати в Рівненському слідчому ізоляторі УДПС України в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя