Справа № 203/2773/15-к
Провадження № 1-кп/0203/52/2017
У Х В А Л А
20.04.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000110 від 04.02.2015 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше судимого: 23.12.1997 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 101, ч.2 ст. 206 КК України 1960 року до 5 років позбавлення волі, 27.01.2003 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 142, ст. 93 п «А», ст. 42 КК України 1960 року до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 12.10.2012 року за постановою Харківського районного суду Харківської області від 04.10.2012 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений на 1 рік 11 місяців 2 дні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а тому обвинувачений зможе вплинути на свідків, які наразі не допитані у судовому засіданні або іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі.
Обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та на рішення Національних судів, вказавши, що ризики, які існували на час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наразі зникли, прокурором не доведено, що він може вплинути на свідків, просив врахувати міцні соціальні зв`язки, наявність на утриманні матері похилого віку та племінника.
Захисник підтримала доводи підзахисного ОСОБА_5 та заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на домашній арешт.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2017 року, обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 28 квітня 2017 року.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні зокрема тяжкого злочину, за яке передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, також суд враховую особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був судимий, судимості у встановленому законом порядку незняті та непогашені, а отже перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, які не були допитані в судовому засіданні, переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 червня 2017 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1