Справа № 522/5935/17
Провадження по справі № 1-кс/522/5734/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 ,про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на:

- автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер: « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 », чорного кольору, заборонивши користування, розпорядження та будь-яке відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

У провадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000811 від 22.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що потягом 2000-2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склались дружні стосунки, в ході яких ОСОБА_5 неодноразово надавав в борг ОСОБА_4 грошові кошти у невеликих розмірах, які осатаній в свою чергу повертав. Враховуючи вказані обставини, у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шахрайським шляхом, в серпні 2007 року, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати йому грошові кошти в розмірі 90 000 доларів США. При цьому ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_5 що вказані грошові кошти останній за його допомогою отримає у ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» шляхом оформлення кредитного договору. В ході розмови ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_5 , що предметом застави по кредитному договору будуть майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору № 50 « Про інвестування в будівництво жилого комплексу по АДРЕСА_2 » від 28.02.2005 на даний час належить ОСОБА_4 , та в четвертому кварталі 2007 року, після введення будинку в експлуатацію, буде передана йому СУ -463 ОАО «Черноморгідрострой» у власність. На зазначену пропозицію ОСОБА_4 ОСОБА_5 відповів згодою.

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самостійно звернувся до ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», що за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 20, де з`ясував умови та порядок кредитування фізичних осіб, а також перелік документів, які необхідно надати до банківської установи для оформлення кредитного договору та, в подальшому, отримання грошових коштів в кредит.

В подальшому, протягом серпня-вересня 2007 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 отримавши від ОСОБА_5 документи щодо працевлаштування та заробітної плати останнього, з метою забезпечення вимог ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», достеменно знаючи, що будь яких договорів інвестування з СУ-463 ОАО «Черноморгидрострой» він не укладав, надав кредитному спеціалісту ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 підроблений невстановленою особою договір № 50 «Про інвестування в будівництво жилого комплексу по АДРЕСА_2 » та оригінал договору купівлі-продажу майнових прав за інвестиційним договором № 50 від 28 лютого 2005 р. укладеного між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 , (покупець), згідно якого останній придбав у ОСОБА_4 , квартиру що за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 282 900 грн.

На підставі зазначених документів, введений в оману ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 20, уклав з ВАТ «Райфайзен Бванк Аваль» кредитний договір №014/79790/74/81190 від 05.09.2007, відповідно до якого ОСОБА_5 , отримав від ВАТ «Райфайзен Бванк Аваль» грошові кошти у розмірі 91 350 доларів США.

Далі, 05.09.2007, між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» (іпотеко держатель) та ОСОБА_5 , (іпотекодавець) у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , було укладено іпотечний договір до кредитного договору № 014/79790/74/81190 від 05.09.2007, відповідно до якого предметом застави по укладеному кредитному договору є майнові права на неіснуючу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,27 кв.м., яка на підставі договору № 50 «Про інвестування в будівництво жилого комплексу по АДРЕСА_2 », в четвертому кварталі 2007 року, після введення будинку в експлуатацію, буде передана у власність ОСОБА_5 від СУ -463 ОАО «Черноморгидрострой».

В той же день, ОСОБА_5 , знаходячись у відділені ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 20, будучи необізнаним про злочинний намір ОСОБА_4 та переконаний останнім в тому, що він є власником майнових прав на квартиру що за адресою: АДРЕСА_1 , та у разі несплати ОСОБА_4 боргових зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_5 , як позичальник за кредитним договором, відповідатиме за вказаними зобов`язаннями майновими правами на квартиру переданими йому ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в сумі 91 350 доларів США.

В подальшому ОСОБА_4 , достеменно знаючи про те, що майнових прав відповідно до договору інвестування №50 на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 не існує, маючи намір шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 , власноруч, написав розписку згідно якї він отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 91 350 доларів США, за переуступку визначених майнових прав.

Отримані від ОСОБА_5 грошові кошти ОСОБА_4 , при невстановлених слідством обставинах витратив на власні потреби, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток на зазначену суму.

Згідно відповіді Товариства з додатковою відповідальністю «Черноморгідрбуд» БУ № 463 в м. Одесі № 254 с від 04.07.2012., встановлено, що договір № 50 «Про інвестування в будівництво жилого комплексу по АДРЕСА_2 », від 28.02.2005, з ОСОБА_4 не укладався. Довідка № 1516 від 05.09.2007., СУ № 463 ОАО «Черноморгидрострой» про наявність на ім`я ОСОБА_5 , договору інвестування будівництва не видавалася.

Таким чином ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами останнього у розмірі 91 350 доларів США, що згідно даних НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення складало 461317,5 грн, що в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину.

Крім того, під час затримання ОСОБА_4 , за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_4 пересувався на автомобілі «Mitsubishi Lancer», державний номер: « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 », огляд автомобіля, в салоні якого на думку слідства знаходяться підроблені печатки, різних підприємств, судових установ, організацій, а також паспорти громадянин України та інші речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, а також підтвердження винуватості ОСОБА_4 у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення та інших.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 170 КПК України треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Згідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на:

- автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер: « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 », чорного кольору, заборонивши користування, розпорядження та будь-яке відчуження.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
31.03.2017