Справа № 541/1072/17
Провадження № 1-кс/541/288/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
29 травня 2017 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Миргороді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаною скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні йому тимчасово вилученого майна - автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , та зобов`язати слідчого повернути йому автомобіль.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що власник даного автомобіля ОСОБА_5 довірив йому користуватися і розпоряджатися цим автомобілем згідно з довіреністю, яка діє до 14.09.2017 року

В кінці липня 2016 року слідчим Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , оглянуто та вилучено автомобіль марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , яким у той час користувався його знайомий ОСОБА_6 . За повідомленням останнього, підставою для такого вилучення було те, що на автомобілі знаходяться автомобільні колеса, які нібито є предметом вчинення якогось кримінального правопорушення та які ОСОБА_6 купив у невідомого чоловіка та встановив на цей автомобіль. На скільки відомо заявнику, дана подія була внесена до ЄРДР за № 0000811 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Будь-які документи з приводу вилучення автомобіля йому та ОСОБА_6 не надавалися. З того часу арешт на автомобіль не накладено, автомобіль не був засобом вчинення кримінального правопорушення та для цього не призначався, всі розумні строки щодо його арешту порушені, тому він вважає, що підстав для подальшого утримання автомобіля, яким він користується на підставі довіреності, на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області немає.

В судовому засіданні по розгляду скарги ОСОБА_3 пояснив, що колеса та диски, встановлені на автомобіль, йому не потрібні, тому він вважає, що їх потрібно демонтувати з автомобіля, визнати речовими доказами, а сам автомобіль повернути йому як добросовісному користувачеві на підставі довіреності.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.20). Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення володільця тимчасово вилученого майна, дослідивши письмові матеріали скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є володільцем транспортного засобу марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_3 від 22.06.2004, та довіреністю від 14.09.2007, яка дійсна до 14.09.2017 (а.с.7)..

У своїй письмовій відповіді на скаргу на бездіяльність слідчого та повернення автомобіля керівник Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 вказує, що автомобіль марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000811 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. За результатами досудового розслідування слідчим прийматиметься відповідне процесуальне рішення, в тому числі й питання щодо долі речових доказів (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що автомобіль марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, номер кузову НОМЕР_2 має статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що даний транспортний засіб має бути повернутий особі, яка є його законним володільцем, отже бездіяльність слідчого щодо неповернення зазначеного майна є незаконною.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже вимоги скарги про зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 169, 171, 173, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, номер кузову НОМЕР_2 .

Зобов`язати слідчого Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучений транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , його володільцю ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1