Справа № 370/2737/15-к
"22" травня 2017 р. Макарівський районний суд Київської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2
прокурором ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Київської області, клопотання старшого слідчого Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим 12.03.2008 року Бородянським районним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки. Крім того, 25.09.2008 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 09.08.2008 року близько 22.00 години, водій ОСОБА_5 з порушенням вимог п.2.1 (а,б) Правил дорожнього руху України: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; б) реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон», без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та власника, керував технічно справним автомобілем марки змобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві особистої власності ОСОБА_6 .
Згідно заключення судово - медичної експертизи № 78/Д від 18.09.2009 року: на основі медичних документів ОСОБА_8 лікувався з приводу закритої черепно-мозкової травми у вигляді вдавленого перелому склепіння черепа в ділянці сполучення лобної, тім`яної і потиличної кісток, забою головного мозку, остеохондрозу шийного відділу хребта, забійної рани голови, які ускладнились посттравматичною енцефалопатією з вестибуло-координаційними порушеннями з вираженим невростеничним синдромом. Згідно консультативного заключення рентгенолога КОБСМЄ у ОСОБА_9 мав місце вдавлений перелом в ділянці лобно-тім`яного з`єднання кісток склепіння черепа з права. Переломи кісток склепіння черепа відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками, як небезпечні для життя. Ушкодження спричинені тупим предметом і могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді. Давність заподіяння ушкоджень може відповідати вказаному терміну. Згідно карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 при госпіталізації 09.08.2008 року в 23.40 годині був тверезий.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків.
Невідповідність дій водія ОСОБА_5 п.п. 1.3., 1.5., 2.1.(а.б), 2.3.(6), 12.1., 12.4., 13.1. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Після проведення всіх необхідних та можливих слідчих дій 24.09.2009 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення по даній кримінальній справі у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а 28.09.2009 року у порядку ст.225 КПК України дана справа з обвинувальним висновком направлена до прокуратури Київської області.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, а саме ДТП в смт. Макарів по вул. Фрунзе, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта №78 Д від 18.09.2009 року, висновком експерта №879А від 08.09.2009 року, протокол виїмки та огляду речового доказу від 24.09.2009 року, підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив показання потерпілих та свідків.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, де передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років, що є тяжким злочином за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, тобто на строк більше 3 років.
08.12.2009 року Ірпінським міським судом Київської області винесено вирок про засудження ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.09.2008 року за ч.1 ст.121 КК України в розмірі 2 роки позбавлення волі та остаточно визначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Однак, 17.03.2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесла ухвалу про скасування вироку Ірпінського міського суду Київської області від 08.12.2009 року щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, а кримінальну справу повернути на додаткове розслідування.
16.04.2010 року винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_5 та зупинення досудового слідства.
16.07.2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
16.07.2014 року Макарівським районним судом Київської області винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка закінчила свою дію 13 вересня 2014 року.
Досудове слідство у вказаному проваджені триває, проводяться всі необхідні слідчі дії з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин і вжити розшуковими заходами встановити місцезнаходження його не вдалося, за місцем проживання в смт.Макарів Київської області, він не проживає.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Наявність вищевказаних факторів, дають підстави вважати, що застосувавши до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, які передбаченні чинним кримінально-процесуальним кодексом, зокрема особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КК України.
У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО №13 м. Київ до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 22.11.2016 року, надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали 6 місяців із дати постановлення.
На час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвала слідчого судді від 22.11.2016 року про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 втратила закону силу.
У відповідності до ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
3) відкликання ухвали прокурором.
Відповідно до ч.4 ст. 190 КПК України - слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає закону силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній.

У тому випадку, коли закінчується строк дії ухвали про дозвіл на затримання підозрюваного та особа не буде затримана слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами 176-178,190 КПК України, суд

У х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1