Справа № 755/8280/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"31" травня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з матеріалів скарги 12.04.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направили поштою заяву повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яка згідно з копії рекомендованого повідомлення була отримана уповноваженою особою Дніпровського УП ГУНП у. м. Києві 18.04.2017 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися зі скаргу на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка датовано 22.04.2017 року, та направили її рекомендованим листом (№ 39 8) до Дніпровського районного суду м. Києва.
Як вбачається з результатів пошуку за номером рекомендованого листа (№ 39 8), фактично скарга була прийнята працівниками пошти лише 27.05.2017 року, тобто після закінчення строку передбаченого ч.1 ст.303 КПК України, питання про поновлення пропущеного строку не ставилося.
Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.
Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особам, які подали скаргу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Слідчий суддя: