Справа № 520/2544/17
Провадження № 1-кп/520/653/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000318 від 29.01.2017р., за обвинувальним актом в редакції від 15.05.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чимишлія Чимишлінського району, Республіки Молдова, українця, громадянина України, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, підтримує фактичні шлюбні відносини із ОСОБА_4 , яка перебуває на 4 місяці вагітності, з якою виховує неповнолітніх дітей ОСОБА_5 2002 року народження, ОСОБА_6 2008 року народження та ОСОБА_7 2015 року народження, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Орхей Республіки Молдова, українця, громадянина України, раніше не судимий, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника головного спеціаліста служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_11 , та його захисника адвоката ОСОБА_12 ,
представників ювенальної провенції Київського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ,
представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_15 ,
представник органу пробації ОСОБА_16 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 , попередньо домовившись на викрадення чужого майна з двома невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, 29 січня 2017 року близько о 03.00 год. прибули до прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 , де побачили припаркований автомобіль марки ВАЗ «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_17 , який обрали об`єктом злочинного посягання, та, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, згідно розподілених між собою ролей, а саме: ОСОБА_3 та невстановлені особи таємно викрали з салону та багажного відділення автомобіля майно, яке належить гр. ОСОБА_17 : дві акустичні колонки «Ріоnееr», вартістю 475 грн., накладну панель автомобіля вартістю 190 грн., автомобільне запасне колесо вартістю 665 грн., а неповнолітній ОСОБА_8 знаходився поруч із зазначеним автомобілем і спостерігав за прилеглою до місця скоєння кримінального правопорушення територією, щоб у випадку виникнення небезпеки своєчасно попередити про неї. Тим самим, потерпілому було спричинено матеріальні збитки на загальну суму 1330 гривень.
Однак свій злочинний умисел ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_8 та двоє невстановлених осіб до кінця не довели, тобто не мали реальної можливості розпорядитися викраденим майном, з причин, незалежних від їх волі, оскільки, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 були затримані співробітниками патрульної поліції на місці вчиненого злочину.
Умисні дії ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований та заробляє на прожиття випадковими заробіткам. 28 січня 2017 року ввечері він зателефонував ОСОБА_8 та запропонував йому заробити грошей. Вони домовилися зустрітися вдома у ОСОБА_3 . Близько 23.00 год. ОСОБА_8 прийшов до нього до дому, де вже перебували двоє малознайомих йому чоловіка, з якими він домовився про викрадення цінних речей з припаркованих автомобілів, щоб викрадені речі продати, а виручені кошти витратити на власні потреби. Неповнолітній ОСОБА_8 чув їх розмову, не заперечував проти участі у скоєні злочину, а саме спостерігати за навколишньою обстановкою, маючи можливість відмовитися від участі у скоєні злочину, надав мовчазну згоду та пішов разом з ними на пошуки доступного для викрадення цінного майна з автомобіля. Так, 29 січня 2017 року близько 03.00 год. вони вчетверо прибули до прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 , де побачили припаркований автомобіль марки ВАЗ «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, як потім йому стало відомо, належить гр. ОСОБА_17 , та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, він, ОСОБА_3 , та двоє малознайомих йому осіб викрали з салону та багажного відділення автомобіля дві акустичні колонки «Ріоnееr», накладну панель автомобіля, автомобільне запасне колесо. ОСОБА_8 в цей час знаходився поруч та спостерігав за прилеглою територією, щоб у випадку небезпеки повідомити про неї. Йому він передав пакет з викраденими акустичними колонками та накладною панеллю автомобіля. Раптово ОСОБА_8 подав сигнал про наближення поліції і він побачив проблискові маячки патрульної поліцейської машини. Вони почали тікати в різні сторони. При цьому він поцупив запасне колесо та побіг до гаражів, де його наздогнав поліцейський та затримав його. Він також побачив, що іншій поліцейський затримав ОСОБА_8 , а двом малознайомим особам вдалося втекти. В завершення обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість викраденого ними майна.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він виховується матір`ю без батька, родина проживає в сільській місцевості Одеської області, в нього є молодша сестра та разом з ними проживають бабуся та дідусь. Він мав необхідні умови для навчання, відпочинку, проведення побуту та повноцінного харчування. Насильства щодо нього в сім`ї не було. Він не бажав продовжити навчання для здобуття середньої освіти, а тому після закінчення 9 класів став заробляти собі на прожиття випадковими заробітками, у тому числі миттям автомобілів. Для цієї мети не відчуваючи заборон матері він переїхав до м.Одеси, де проживав на автомийці, де працював. 28 січня 2017 року ввечері йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував заробити трохи грошей. Він погодився і близько 23.00 год. прийшов до ОСОБА_3 до дому, де вже перебували двоє незнайомих йому чоловіка. Він чув, як ОСОБА_3 домовлявся з ними про викрадення цінних речей з припаркованих автомобілів, щоб викрадені речі продати, а виручені кошти витратити на власні потреби. Йому також потрібні були кошти для задоволення власних потреб, а тому він вирішив взяти участь у скоєні злочину. Вночі 29 січня 2017 року вони вчетверо вийшли з дому та пішли на пошуки автомобіля, доступного для викрадення з нього майна. Близько 03.00 год. вони дійшли до прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 , де побачили припаркований автомобіль марки ВАЗ «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, як потім йому стало відомо, належить гр. ОСОБА_17 . Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 та двоє незнайомих йому осіб проникли до салону автомобіля, звідки викрали дві акустичні колонки «Ріоnееr», накладну панель автомобіля, а з багажного відділення - автомобільне запасне колесо. Він в цей час знаходився поруч та спостерігав за прилеглою територією, щоб у випадку небезпеки повідомити про неї. ОСОБА_3 передав йому пакет з акустичними колонками та накладною панеллю автомобіля. Раптово він побачив проблискові маячки патрульної поліцейської машини та подав сигнал тривоги. Вони почали тікати в різні сторони. Він з пакетом побіг до гаражів, де його наздогнав та затримав поліцейський. Коли його повернули до місця вчинення злочину, він побачив, що іншій поліцейський затримав ОСОБА_3 , а два незнайомих чоловіка втекли. В завершення обвинувачений ОСОБА_8 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість викраденого ними майна та надає негативну оцінку вчиненому.
Вина ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у вчиненому, крім їх показань, також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні:
-показами свідка ОСОБА_18 , відповідно до яких вона 29 січня 2017 року близько 03.00 год. прокинулася і з вікна своєї квартири, яка розташована на 4 поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , побачила, що з автомобіля її сусіда ОСОБА_17 , який був припаркованний біля будинку, три чоловіка витягають різне автомобільне майно, яке відносили до четвертого молодшого за всіх, який стояв поодаль біля дерева та спостерігав за обстановкою. Вона відразу викликала поліцію, яка прибула, приблизно через 10 хвилин. Вона бачила, як працівники поліції затримали двох викрадачів. Вона вийшла на вулицю та дізналася, що викрадачами були ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_8 ;

-показами свідка ОСОБА_19 , відповідно до яких він у складі екіпажу патрульної поліції 29 січня 2017 року близько 03.00 год. за повідомленням про крадіжку майна з припаркованного автомобіля, прибув на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де побачив чотирьох осіб, які тікали від автомобіля. Йому і напарнику вдалося наздогнати та затримати двох осіб, які назвали себе ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , і яких було передано слідчо-оперативній групі;

-протоколом огляду місця події, згідно якого було оглянуто автомобіль марки ВАЗ «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 припаркований біля будинку №3-А по вул.Космонавтів у м.Одесі, та прилегла територія на який на різній відстані виявлені та вилучені дві акустичні колонки «Ріоnееr», накладна панель автомобіля, автомобільне запасне колесо;

-протоколами огляду предметів, згідно якого вилучені предмети були оглянуті слідчим;

-розпискою потерпілого ОСОБА_17 , згідно якої той прийняв на відповідальне зберігання речі викрадені з його автомобіля;

-звітом про незалежну оцінку, згідно якого встановлена вартість викрадених речей.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин закінченого замаху на таємне викрадення ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб майна з автомобіля належного ОСОБА_17 , які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.
Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Тому, застосування правил ч.3 ст.349 КПК України у вказаному кримінальному провадженні суд вважає за доцільним.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, явку із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, притягнення до кримінальної відповідальності вперше. Суд також враховує, що на утриманні обвинуваченого перебувають три неповнолітніх дитини, а жінка, з якою він підтримує фактичні шлюбні відносини, перебуває у стані вагітності. Суд приймає до уваги, що потерпілий, якому фактично повернуто викрадено майно, не наполягає на суворому покаранні винного.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, явку із зізнанням, вчинення злочину вперше, вчинення злочину неповнолітнім, який дав негативну оцінку вчиненому. Суд також враховує, що потерпілий, якому фактично повернуто викрадено майно, не наполягає на суворому покаранні винного.

Згідно висновків уповноваженого органу пробації, викладених в досудових доповідях, перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_8 можливо без ізоляції від суспільства під контролем з боку органу пробації.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 484, 485, 487 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді один року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Неповнолітнього ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази, зазначені в постанові слідчого від 29.01.2017 року, після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належність їх володільцю - ОСОБА_17 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1