Справа №490/4326/17 15.06.2017

Провадження № 11-сс/784/304/17 Категорія запобіжний захід
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої-судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 червня 2017 року відносно підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України злочину
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Придністровське 777», одруженого, що має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 ;
- відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту;
- застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
У разі порушення підозрюваним ОСОБА_7 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор вважає, що вказане рішення суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення. Твердить, що прокурором доведено наявність ризиків та доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. При цьому зазначає, що 25 березня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_10 , що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами; що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; що ОСОБА_7 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено умисний особливо тяжкий злочин (ч. 1 ст. 115 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, незаконно впливати на свідків злочину: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки останні прямо вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину відносно ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , один з яких є родичем підозрюваного, а інший - його підлеглим працівником.
Прокурор детально наводить обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину та зміст певних доказів, зокрема судово-медичної експертизи, та положень ст. 3 Конституції України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
26 травня 2017 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Центгрального районного суду м. Миколаєва з погодженим з заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 24 березня 2017 року близько 16.00 год., більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, до дитячого табору «Веселинка», розташованого на вул. Лісна. 1 в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, прибули ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою спілкування з директором ТОВ «Придністровське 777», оскільки співробітники вказаного підприємства зняли рибацькі сітки, належні ОСОБА_10 .
У ході розмови, між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з одного боку та ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з іншого боку виник конфлікт, який у подальшому переріс в штовханину. В ході конфлікту, у ОСОБА_7 раптово виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 .
З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_7 дістав з кишені пістолет травматичної дії «ПМРМ», калібру 9 мм., № НОМЕР_1 . на який мав дозвіл № НОМЕР_2 на право носіння та зберігання, споряджений гумовими кулями, та порахувавши його зручним та таким, що володіє достатніми властивостями для досягнення остаточної мети - вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 умисно здійснив один постріл в область потиличної ділянки голови останнього.
Згідно з висновком судово - медичного експерта № 91 від 05 травня 2017 року смерть ОСОБА_10 настала від вогнепального, проникаючого поранення голови, яке супроводжувалося пошкодженням головного мозку, що підтверджується наявністю дефекту (мінус тканина) м`яких тканин на межі скроневої та потиличної ділянки зліва, наявність дефекту (мінус тканина) на лусці потиличної кістки зліва, розтрощення лівої потиличної долі, наявністю чужорідних тіл в лівій потиличній долі головного мозку.
Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відмовляючи у клопотанні слідчого та обираючи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя зазначив, що прокурором під час розгляду клопотання, доведено:
обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного вище злочину;
збереженість зазначених слідчим у клопотанні ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Однак не було наведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку своєї апеляційної скарги; доводи - заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 проти апеляційної скарги прокурора, які вважали оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін; вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; а також про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КК України ризиків, вказаних слідчим у клопотанні.
А тому є зайвим апеляційні доводи апелянта (прокурора) на підтвердження вказаних обставин.
Апеляційний суд погоджується також і з висновком слідчого судді про недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.
В обґрунтування необхідності застосування цілодобового домашнього арешту прокурор повторно навів зазначені слідчим у клопотанні ризики, але жодних обґрунтованих та переконливих доводів на спростування даного висновку слідчого судді та про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту, а також недостатності застосованого слідчим суддею запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, апелянт не навів.
Неприйнятними є і доводи апелянта про висновок слідчого судді, що зазначені у клопотанні слідчого ризики не є значними,оскільки це спростовується змістом оскаржуваної ухвали, відповідно до якої таких висновків слідчим суддею не робилося.
З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2017 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: