справа № 208/2813/16-к
№ провадження 1-кп/208/119/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000094 від 20.03.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, маючій середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючої, не заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимій,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
04.03.2016, приблизно о 02.00 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала в кафе-барі «Шансон», розташованому в буд. № 46-В по пр. Свободи у м. Дніпродзержинську, разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на танцювальному майданчику та припинила спостерігати за своїм особистим майном.

В цей час ОСОБА_7 почула звук смс-повідомлення та прочитавши смс-повідомлення на мобільному телефоні ОСОБА_6 дізналась, що кредитний ліміт кредитної карти ОСОБА_6 збільшено до 5000 (п`яти тисяч) гривень. В цей час у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , у тому числі грошових коштів, які надійшли на вказану кредитну карту.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпеку, ОСОБА_7 04.03.2016, приблизно о 02.00 родині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в кафе-барі «Шансон», розташованому в буд. № 46-В по пр. Свободи у м. Дніпродзержинську, поклала мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 до її жіночої сумки, яка знаходилась на стільці біля столу за яким сиділа ОСОБА_7 , та викрала вказану сумку (матеріальної вартості для потерпілої не становить), разом з усім майном, яке в ній перебувало та належало потерпілій ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Lenovo» модель А390, вартістю 650,00 (шістсот п`ятдесят) гривень, з сім-картами «Лайф» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 (матеріальної вартості для потерпілої не становить), довідкою про отримання допомоги на ім`я брата потерпілої - ОСОБА_8 , 1987 р.н., косметикою (матеріальної вартості для потерпілої не становить), гаманцем (матеріальної вартості для потерпілої не становить), в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 100,00 (сто) гривень та дві банківські кредитні карти ПАТ КБ «А-банк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , з якої в подальшому ОСОБА_7 зняла грошові кошти на загальну суму 3924,00 (три тисячі дев`ятсот двадцять чотири) гривні.

Заволодівши вказаним майном потерпілої, ОСОБА_7 залишила приміщення кафе-бару «Шансон», розташованого в буд. № 46-В по пр. Свободи в м.Дніпродзержинську, тим самим залишила місце вчинення злочину та отримала реальну можливість розпоряджатись викраденим майном потерпілої, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 4674,00 (чотири тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала повністю, суду пояснила, що разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 4 березня 2016 року перебувала в кафе-барі «Шансон». Катерина пішла танцювати, свою сумку та мобільний телефон вона залишила біля неї. На мобільний телефон ОСОБА_10 прийшло смс-повідомлення з якого вона дізналася що на картку надійшли гроші 5000 грн. Поки ОСОБА_11 не бачила, вона поклала її мобільний телефон до її ж сумки та пішла з бару. В сумці були гаманець з грошима, косметика, телефон, якась довідка, банківські картки. Код рахунку вона знала, бо побачила його, коли ОСОБА_10 розраховувалася. В подальшому вона зняла гроші з банківського рахунку. Дуже розкаюється, їй соромно за свій вчинок. Позов ОСОБА_6 визнає в повному обсязі. Просить суд врахувати визнання нею своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, та розглядати справу згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, що є її добровільною позицією, обставини справи встановлені правильно і нею не оспорюються.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обрані міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за скоєний нею злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 відповідно ст.66 КК України, є її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , відповідно ст.67 КК України, не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_7 суд також враховує, що обвинуваченою скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з її сторони є покарання пов`язане з позбавлення волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливо без відбуття покарання, призначеного їй вироком суду, ОСОБА_7 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши ОСОБА_7 іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялась, також суд враховував її відношення до скоєного, ОСОБА_7 приймає заходи щодо працевлаштування.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на суму 4000,00 (чотири тисячі) гривень, при розгляді якого суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілій матеріальну шкоду, знявши грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_4 , а також заволодівши іншим майном, яке знаходилося в сумці потерпілої, вказана в позовній заяві сума підлягає стягненню з обвинуваченої в повному обсязі, оскільки заявлена в межах суми викраденого, та не повернутого майна і не відшкодованої шкоди.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного їй вироком суду, встановивши ОСОБА_7 іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до пункту 1 підпунктів 1), 2) ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 в період відбування покарання з випробуванням періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №635 від 29.03.2016р. в сумі 150,00 грн.

Речові докази:

- довідку про операції по кредитній карті № НОМЕР_5 та дві фотографії жінки які 25.03.2016р. надала потерпіла ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000094.

- мобільний телефон Lenovo модель A390, imei1 НОМЕР_6 , imei2 НОМЕР_7 , дві сим карти № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у неї.

- довідку про отримання допомоги по інвалідності ОСОБА_8 , передану на зберігання власнику ОСОБА_8 залишити у нього.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1