Провадження № 1-кс/638/140/17
УХВАЛА
10.02.2017 р. слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали по справі за скаргами ОСОБА_4 на рішення, дії і бездіяльність слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону і скасування постанови про закриття провадження по кримінальному провадженню №0000482,-

в с т а н о в и в:

09.08.2016 р. представник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону про закриття кримінального провадження №0000482 від 05.12.2014 р. за фактом вчинення співробітниками Управління Служби безпеки України під час затримання ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України.
В обґрунтування скарги вказав, що 28.07.2016 р. ним була отримана постанова старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону від 14.07.2016 р. про закриття кримінального провадження №50000482 від 05.12.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто в зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину. В зв`язку з чим представник ОСОБА_4 просить суд про поновлення строків на оскарження.

Він вказує, що відповідно до постанови, Військовою прокуратурою Харківського гарнізону за результатами розгляду звернення, яке надійшло від громадянки ОСОБА_6 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 05.12.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Зі звернення вбачається, що 12.09.2014 р., близько 09:00 год., невстановлені співробітники СБУ в приміщенні Київського районного суду м. Харкова після проголошення судом ухвали про зміну запобіжною заходу громадянину ОСОБА_4 із тримання під вартою на особисте зобов`язання, діючи умисно, захопили ОСОБА_4 , та проти його волі перемістили та утримували у визначеному викрадачами місці.

Окрім того, вказує представник, військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 12.01.2015 р. в результаті розгляду звернення ОСОБА_4 , яке надійшло до вищевказаного органу з Київського районного суду м. Харкова, а саме про застосування до ОСОБА_4 психічного та фізичного насильства з боку співробітників СБУ Харківської області з метою примушування до відмови від захисників.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що 18.12.2014 р. він був доставлений до приміщення УСБ України в Xapкiвській області, де співробітники Управління погрожували йому фізичною розправою, вбивством, застосовували фізичне, психічне насильство з метою відмови від захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що кореспондується в заявах від 06.11.2014, 23.12.2014 р.

В подальшому прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону винесено постанову про об`єднання досудових розслідувань в одне кримінальне провадження, якому присвоєно №0000482.

Представник ОСОБА_4 вважає, що з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що працівниками військової прокуратури Харківського гарнізону не було проведено повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування за фактом перевищення влади та службових повноважень співробітниками Управління Служби безпеки України Харківській області, а також викрадення людини і незаконного позбавлення свободи.

Так, слідчий вказує, що захисники обвинуваченого в судових засіданнях не робили ніяких заяв щодо місцезнаходження обвинуваченого, однак навіть в самій ухвалі районного суду, якою було оголошено в розшук ОСОБА_4 . Генеральній прокуратурі України доручено перевірити доводи захисників щодо незаконного позбавлення свободи ОСОБА_4 .

Слідчим належним чином не перевірено пояснення ОСОБА_4 щодо того, яким чином його будо доставлено до приміщення УСБ України в Харківській області 18.12.2014 р., де співробітники Управління погрожували йому вбивством, застосовували фізичне та психічне насильство з метою відмови від захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_7 .

Представник також вважає, що слідчим належним чином не перевірено доводи ОСОБА_4 щодо інсценування його затримання, не надана оцінка абсурдності спроби начебто перетину державного кордону України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 не міг перетнути кордон за відсутності фотографії в паспорті по досягненню 25-річного віку, про що йому було достовірно відомо. Слідчий не дослідив, коли саме був виданий паспорт ОСОБА_4 на руки з матеріалів досудового розслідування. Слідчий не допитав прокурора ОСОБА_8 щодо того, за яких обставин він вручав обвинувальний акт ОСОБА_4 02.10.2014 р. Не проведено одночасних допитів ОСОБА_9 і співробітників УСБ в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в зв`язку з суперечностями в свідченнях та з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Слідчий не провів пред`явлення осіб для впізнання. Слідчим не було перевірено обставини щодо свідчень матері ОСОБА_4 , а саме не було перевірено місцезнаходження абонентів ОСОБА_4 в період з 12 по 14 вересня 2014 року.

Представник вважає, що слідчим були порушені права ОСОБА_4 , передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на свободу та особисту недоторканість, право на справедливий суд та право на ефективний засіб юридичного захисту.

20.01.2017 р. ОСОБА_4 до суду були подані скарги на дії і бездіяльність слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону по кримінальному провадженню №0000482 від 05.12.2014 р., в яких він просив:

- зобов`язати слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000482 від 05.12.2014 р. по ч. 1 ст. 146 КК України, повідомити вмотивованою постановою про результати розгляду поданого клопотання про проведення допиту в якості свідка начальника Головного слідчого Управління Служби Безпеки України генерал-майора ОСОБА_15 ;

- зобов`язати слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000482 від 05.12.2014 р. по ч. 1 ст. 146 КК України, провести огляд приміщень ізолятора тимчасового утримання при управлінні СБУ в Харківській області по вул. Мироносицькій, 2 в м. Харкові;

- скасувати постанову слідчого ОСОБА_16 про задоволення клопотання про проведення допиту в якості свідка начальника СІЗО м. Полтава полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 , винесеного 08.11.2015 р.; зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000482 від 05.12.2014 р. винести постанову з обов`язковим виконанням вимог ч. 5 ст. 110 КК України;

- зобов`язати слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000482 від 05.12.2014 р. по ч. 1 ст. 146 КК України повідомити вмотивованою постановою про результати розгляду поданого клопотання про проведення допиту в якості свідка начальника СІЗО м. Полтава полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2017 р. об`єднано скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону від 29.06.2016 р. про закриття кримінального провадження №0000482 від 05.12.2014 р. (справа №638/12888/16-к, провадження №1-кс/638/140/17), скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (справа №638/743/17, провадження №1-кс/638/239/17), скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (справа №638/746/17, провадження №1-кс/638/241/17), скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого (справа №638/744/17, провадження №1-кс/638/240/17), скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого (справа №638/747/17, провадження №1-кс/638/242/17) в одне провадження, присвоївши провадженню єдиний номер №1-кс/638/140/17.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарг, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарг потерпілого ОСОБА_4 і його представника з наступних підстав.

Відповідно до постанови старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_18 від 29.06.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 05.12.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України, матеріали вказаного кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності в діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

З постанови, яка оскаржується заявником, вбачається наступне.

Військовою прокуратурою Харківського гарнізону за результатами розгляду звернення, яке надійшло від громадянки ОСОБА_6 , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 05.12.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, та здійснено його досудове розслідування.

З зазначеного звернення вбачається, що 12.09.2014 р., близько 09:00 год., невстановлені співробітники СБУ в приміщенні Київського районного суду м. Харкова після проголошення судом ухвали про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, діючи умисно, захопили ОСОБА_4 та проти його волі в подальшому перемістили та утримували у визначеному викрадачами місці.

Крім того, військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 12.01.2015 р. в результаті розгляду звернення ОСОБА_4 , яке надійшло до вищевказаного органу з Київського районного суду м. Харкова.

12.01.2015 р. до військової прокуратури Харківського гарнізону надійшла для перевірки інформація з Київського районного суду м. Xapкова про заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про начебто застосування до нього психічного та фізичного насильства з боку співробітників СБУ Харківської області з метою примушення відмови захисників.

В подальшому прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер 0000482.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що 18.12.2014 р. його було доставлено до приміщення УСБ України в Харківській області, де співробітники Управління погрожували йому фізичною розправою, вбивством, застосовували фізичне та психічне насильство з метою відмови від захисників ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , що підтвердив у вищевказаних заявах від 06.11.2015 р. і 23.12.2014 р.

Крім того, 06.11.2014 р. до прокурора Харківській області звернулась ОСОБА_6 - мати ОСОБА_4 щодо незаконного тримання останнього в ізоляторі тимчасового тримання СБ України в Харківській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 294 КК України.

Як вбачається з копій ухвал цього суду, 12.09.2014 р. ухвалою Киівського районного суду м. Харкова обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В наступні судові засідання 14 та 28 жовтня, 06.11.2014 р. обвинувачений не з`являвся, в зв`язку з чим було прийнято рішення про його привід, а в подальшому оголошено його розшук та дозволено затримання з метою приводу в судове засідання.

В судових засіданнях приймали участь захисники обвинуваченого, від яких пояснень щодо місця знаходження обвинуваченого не надходило.

До районного суду надійшла інформація від СБУ Харківської області про неможливість виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки за місцем проживання він відсутній, а місце його знаходження не встановлено.

17.12.2014 р. на виконання ухвали суду обвинувачений ОСОБА_4 затриманий в установленому законом прядку на пропускному пункті «Гоптівка» при спробі перетинання Державного кордону України. Як вбачається з протоколу затримання, у ОСОБА_4 при затриманні вилучені паспорт, мобільний телефон, а сам він не мав зауважень ані до змісту протоколу, ані до процедури затримання, про що свідчить його обистий запис в протоколі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2014 р. обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Із заяви ОСОБА_4 вбачається, що він з 12.09.2014 р. начебто примусово знаходився в приміщенні СБУ в Харківській області, але мав при собі мобільний телефон і безперешкодно ним користувався.

Допитана за клопотанням обвинуваченого свідок ОСОБА_6 - мати ОСОБА_4 , показала, що в період з 12 по 14 вересня син їй телефонував та в ході розмови повідомив, що знаходиться в районі будівлі СБУ (не в самій будівлі), скарг на незаконне утримання , або насильство не висловлював. Скаргу з приводу можливого викрадення сина вона написала і подала в листопаді 2014 р. за проханням захисника адвоката ОСОБА_19 , який і допоміг викласти її зміст.

В цей день відбулося судове засідання Київського районного суду м. Харкова, яким оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

На зазначеному судовому засіданні були присутні захисники ОСОБА_4 , але останні не заявили про місце знаходження обвинуваченого або про його протиправне позбавлення волі.

Допитані як свідки співробітники УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що в період з 12.09.2014 р. ОСОБА_4 в приміщенні УСБУ в Харківській області не утримувався, про що свідчать записи у відповідному журналі. Крім того, згідно листа від начальника управління СБ України від 04.08.2015 р. в приміщенні УСБУ відсутнє приміщення ізолятору тимчасового тримання.

Допитаний в якості свідка прокурор відділу нагляду прокуратури Харківської області ОСОБА_20 повідомив, що всі дії співробітників УСБ України в Харківській області вчинялися в суворій відповідності до вимог КПК України, жодних протиправних чи протизаконних дій щодо ОСОБА_4 не вчинялося. Підставою затримання ОСОБА_4 було рішення слідчого судді Київського районного суду, а отже факт викрадення ОСОБА_4 не підтверджується.

Об`єктивною стороною складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України, є дії службової особи, які явно виходять за межі наданих суб`єкту прав та повноважень.

Слідчий зазначає, що проведеним повним, всебічним та неупередженим досудовим розслідуванням встановлено, що Київським районним судом м. Харкова перед обранням запобіжного заходу громадянину ОСОБА_4 перевірялась наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 294 КК України.

В зв`язку з вищевикладеним в діях працівників СБ України відсутня обов`язкова ознака складу злочину об`єктивна сторона, яка виражається в перевищенні влади або службових повноважень, якщо воно супроводжувалося насильством, застосуванням зброї або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, в зв`язку з чим слід дійти до висновку про відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Окрім того, об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст. 146 КК України, є діяння, направлені на незаконне позбавлення волі особи, а враховуючи наявність законних підстав затримання громадянина ОСОБА_4 , варто дійти висновку про відсутність в діяннях працівників СБ України обов`язкової складової злочину, а саме об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

На підставі викладеного кримінальне провадження за №0000482 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий дійшов висновку, що в діях працівників СБУ, на яких вказує ОСОБА_4 , відсутня об`єктивна сторона злочинів, тобто ними не вчинялись інкриміновані їм дії. При таких обставинах слідчим помилково прийнято рішення про відсутність в діях працівників СБУ складу злочинів, передбачених ч.1 ст. 146, ч.2 ст.365 КК України, оскільки за умови, що слідчим встановлено те, що інкриміновані їм дії ними не вчинялись, слід робити висновок про відсутність події злочину.

Однак такі висновки слідчим зроблені передчасно, на підставі неповно досліджених доказів по справі.

Так з тексту самої постанови вбачається наявність протиріч в показаннях ОСОБА_4 , його матері ОСОБА_6 та інших свідків - співробітників УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прокурора відділу нагляду прокуратури Харківської області ОСОБА_20 .

Слідчим в тексті постанови не наведено аналізу цих доказів і не зазначено з яких причин приймаються одні докази та заперечуються інші. При цьому слідчим не вжито заходів для усунення цих протиріч шляхом одночасного допиту кількох осіб, слідчих експериментів, пред`явлення осіб для впізнання тощо.

В ході досудового слідства необхідно також розглянути клопотання ОСОБА_4 про допит в якості свідків начальника Головного слідчого Управління Служби Безпеки України генерал-майора ОСОБА_15 ; начальника СІЗО м. Полтава полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 .

Стосовно скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в якій він просить зобов`язати слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону провести огляд приміщень ізолятора тимчасового утримання при управлінні СБУ в Харківській області по вул. Мироносицькій, 2 в м. Харкові, слід зазначити, що слідчим суддею розглядається відповідно до п.7 ст. 303 КПК України не сама по собі бездіяльність слідчого в ході досудового слідства, а конкретна постанова про відмову у вчиненні певної слідчої дії.

Вимоги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого ОСОБА_16 про задоволення клопотання про проведення допиту в якості свідка начальника СІЗО м. Полтава полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 , винесеного 08.11.2015 р., та зобов`язання винесення постанови з обов`язковим виконанням вимог ч. 5 ст. 110 КК України не підлягають задоволенню, оскільки КПК України до компетенції слідчого судді не відносить повноважень по скасуванню постанов слідчого про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,305,306,307,309 КПК України,

у х в а л и в:

Скасувати постанову слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону про закриття кримінального провадження №0000482 від 05.12.2014 р. за фактом вчинення співробітниками Управління Служби безпеки України під час затримання ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України.
Зобов`язати слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000482 від 05.12.2014 р. по ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України розглянути клопотання ОСОБА_4 про допит в якості свідків начальника Головного слідчого Управління Служби Безпеки України генерал-майора ОСОБА_15 ; начальника СІЗО м. Полтави полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 .

В задоволенні вимог ОСОБА_4 в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді

Слідчий суддя : ОСОБА_1 .