Справа № 638/1510/17
номер провадження 1 КП/638/507/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000152 від 12.01.2017 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, офіційноне працевлаштованому, на підставі ст.89 КК України, не судимому, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

встановив:
08.01.2017 близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу з супермаркетом «Клас», за адресою: м.Харків, просп. Людвіга Свободи, 43, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_4 . Використовуючи товариські та довірливі стосунки, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_4 надати йому для здійснення дзвінка мобільний телефон, який належить останньому. ОСОБА_4 враховуючи дружні стосунки, які склались між ним та ОСОБА_5 та не підозрюючи злочинний намір останнього, передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон «S-Tell» модель M571. Тим часом, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 , діючи з прямим, корисливим умислом, шляхом зловживання довірою останнього, отримав від ОСОБА_4 мобільний телефон торгівельної марки «S-Tell» модель M571, з якого здійснив дзвінок та став розмовляти. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 , під час розмови по мобільному телефону, відійшов від останнього осторонь та зайшов до приміщення комп`ютерного салону, розташованого на зупинці громадського транспорту. Знаходячись у зазначеному приміщенні, ОСОБА_5 непримітно для ОСОБА_4 , вийшов через запасний вихід з приміщення, залишивши таким чином місце вчинення злочину, чим незаконно заволодів майном ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 розпорядився мобільним телефоном торгівельної марки «S-Tell» модель M571, який належить ОСОБА_4 за власним розсудом, спричинивши таким чином останньому майнову шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №291 від 19.01.2017 на суму -1163 гривень 33копійки.

Таким чином, враховуючи викладене, ОСОБА_5 , своїми навмисними та злочинними діями, скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, тобто шахрайство. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що він працює неофіційно чоботарем, має нестабільних дохід, мешкає з мамою, яка на час скоєння ним вказаного злочину, хворіла, та потребувала коштовних ліків, тому і вчинив вказаний злочин, щоб отримати кошти та купити ліки. Розумів, що викупить вказаний телефон та поверне його. Висловив намір повернути кошти потерпілому, позовні вимоги потерпілого визнав в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що він раніше знайомі з ОСОБА_5 , спілкувалися. В той день він гуляв з собакою та зустрів обвинуваченого, після чого обвинувачений попросив у нього телефон,начебто потелефонувати, він дав телефон. Після того, як обвинувачений взяв телефон, він відійшов начеб то телефонувати, проте потім кудись подівся. У подальшому обвинувачений потелефонував потерпілому з метою компенсації суми за телефон, проте так і не повернув ні телефон ні кошти. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи.

Обвинуваченому роз`яснено можливість оскарження вироку лише в частині призначеного покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, є чистосердне каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері не перебуває, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з обвинуваченого суму 1163 гривни. В судовому засіданні потерпілий наполягав на задоволенні позовних вимог. Обвинувачений визнав позовні вимоги в повному обсязі. При таких обставинах суд вважає за справедливе задовольнити позовні вимоги. Потерпілий вказані позовні вимоги довів в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання обмеження волі строком на два роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму 175,92 гривен за проведення судово товарознавчої експертизи № 291 від 19.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму 1163 гривни суму матеріальних збитків.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: