печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного на грошові кошти у кримінальному провадженні № 0000525,-

В С Т А Н О В И В :
21.06.2017 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 , яке передано слідчому судді 22.06.2017, в порядку ст. 174 КПК України.

Представник заявника у вимогах даного клопотання просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді 757/34305/17-к від 16.06.2017 у кримінальному провадженні № 0000525, на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті на його ім`я у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), що за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

У судовому засіданні представник заявника подане клопотання підтримав та просив суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.

Присутній у судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на обґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту, вказав, що на даний час дія вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не втратила свою актуальність, а підстави які були на час накладення арешту продовжують існувати.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування представника заявника та заперечення прокурора у кримінальному провадженні, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 від 18.02.2016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

16.06.2017 ухвалою слідчого судді № 757/34305/17-к накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті на його ім`я у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), що за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29.

16.06.2017 постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000525, окрім іншого і грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), що за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2017при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, встановив, що вилучені під час вказаного обшуку грошові кошти відповідають критеріям ч.1 ст. 98 КПК України як такі, що набуті кримінально протиправним шляхом, і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що на даний час слідство у провадженні триває, проводяться слідчі(процесуальні дії), які спрямовані на повне, всебічне та об`єктивне розслідування.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розсілдування в рамках кримінального провадження № 0000525.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, в противагу якому, стороною обвинувачення наведено доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та вказано на додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності , а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного на грошові кошти у кримінальному провадженні № 0000525 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1