Справа № 191/641/17
Провадження № 1-кп/191/177/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нельговка Приморського р-ну Запорізької обл., громадянин України, українець, не одружений, освіта середня спеціальна, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 05.10.2010 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 16.02.2011 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 121, ст. 71 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 02.04.2015 року з Криворізької ВК № 80 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 10 днів за ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу на підставі ст. 81 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 14 січня 2017 року, приблизно о 18.00 годині, знаходячись з дозволу своєї бабусі ОСОБА_5 в приміщенні її жилого будинку АДРЕСА_1 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, а саме викрадення особистого майна гр-ки ОСОБА_5 , повторно, умисно, таємно, з корисних мотивів на свою користь, шляхом демонтажу викрав опалювальний котел «КС-1» 2004 р.в., яким розпорядився на власний розсуд, вартість якого згідно висновку експерта № 19/02 від 16.02.2017 року, станом на 14.01.2017 року склала 270 грн. 90 копійок, чим потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, та пояснив, що все було так як викладено в обвинувальному акті. Вчинив злочин, так як необхідні були кошти. Потерпіла його рідлня бабуся, перед нею він вибачився та пообіцяв відновити пошкоджений котел.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений її рідний онук. В день вчинення злочину вона була відсутня. Про скоєне дізналася від сусідки. Обвинувачений попросив у неї вибачення. Претензій матеріального або морального характеру до нього не має, так як котел їй повернуто. Вважала, що обвинуваченому можливо обрати покарання з іспитовим строком, так як він обіцяв їй відновити котел.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у суворій відповідності до даних вимог, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, судимість не знята та непоганшена в установленому законом порядку, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, попросив вибачення у потерпілої, шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставиною, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд враховує рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до скоєного, який щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілої, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, думку потерпілої щодо міри покарання, у зв`язку з чим та враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_5 (а. с. 25), залишити в її володінні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1