Єдиний унікальний номер 219/4822/16-к
Номер провадження 11-кп/775/292/2017

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
20 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 186 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років;
- за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 загальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте ним за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 /шість/ років.
за участі прокурора ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 20 лютого 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, він знаходячись біля магазину «Острів», розташованого у будинку № 29 по вул. Незалежності (раніше вул. Радянська) в м. Бахмуті Донецької області, зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_9 , де, побачивши у останнього в руках мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1011», вирішив шляхом зловживання довірою заволодіти чужим майном, а саме: мобільним телефоном свого знайомого ОСОБА_9 . Для цього, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 вступив з останнім в розмову, під час якої попросив у ОСОБА_9 його мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1011», в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , для того, щоб здійснити дзвінок. На цю пропозицію ОСОБА_9 , довіряючи ОСОБА_6 , погодився та передав йому свій мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1011» в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , вартістю 873,03 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілого ОСОБА_9 матеріальної цінності не становить, на рахунку якої грошових коштів не було. Після того, як мобільний телефон ОСОБА_9 опинився в руках ОСОБА_6 , останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, втік від ОСОБА_9 і в подальшому розпорядився вищевказаним мобільним телефоном на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 873,03 грн.

Він же, 28 березня 2016 року, приблизно о 07 годині 15 хвилин, перебував на першому поверсі у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , де побачив, як з другого поверху спускається раніше не знайома йому ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 , коли потерпіла ОСОБА_8 спускалась з сходового маршруту та направлялась в бік виходу з під`їзду, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, підійшов до неї та наніс їй один удар кулаком лівої руки в праву половину обличчя, а саме в щоку. В результаті удару ОСОБА_8 втратила рівновагу та відійшла до стіни в під`їзді, після чого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 налякана та не може чинити опір, обома руками схопив її за верхню частину куртки, в якій вона була одягнута, та почав намацувати шию потерпілої, після чого, намацавши надітий на шиї ланцюжок, руками зірвав золотий ланцюжок, 5850 проби, розміром 450 мм, вагою 3,77 грам (480 грн. за один грам), загальною вартістю 1809,60 грн., на якій був підвіс у вигляді золотого хрестика зі вставкою платини у вигляді ромбу, з дорогоцінним каменем посередині, 5850 проби, вагою 1,64 грам (480 грн. за 1 грам) загальною вартістю 787,20 грн., а всього майна на загальну суму 2596,80 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2599,80 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 вважає вирок в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України незаконним, таким що не відповідає висновкам суду викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить його скасувати. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом прийнято до уваги одні докази та відкинуті інші. Вказує що допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що ніяких злочинів 28.03.2017 він не вчиняв, він перебував вдома та не міг вчинити пограбування потерпілої ОСОБА_8 , що підтвердила свідок ОСОБА_10 з телефону якої він приблизно о 07:00 -07:15 здійснив дзвінок своєму знайомому, що підтверджено довідкою ПрАТ «МТС Україна» від 02.12.2016р. А з дому вийшов близько 09 години ранку. Хрестик обвинуваченому підкинули, оскільки при первинному особистому обшуку в нього нічого не виявили. Таким чином його підзахисний не зміг фактично не міг вчинити викрадення майна ОСОБА_8 .

Прокурор у кримінальному провадженні до початку удового розгляду подану ним апеляційну скаргу відкликав в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , та її захисника ОСОБА_5 які підтримали доводи принесеної апеляційної скарги та просили про її задоволення, потерпілу ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просила залишити вирок суду першої інстанції без змін, прокурора ОСОБА_11 яка заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої є не обґрунтованою та не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за обставин наведених у вироку суду першої інстанції в повному обсязі доведена сукупністю об`єктивних доказів, які належним чином перевірені вході судового розгляду.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджена показами потерпілої та свідків, які дали наступні свідчення:

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , квартира її знаходиться у 2-му під`їзді будинку. Вранці 28.03.2016 року, приблизно о 07.10-07.15 годині, вона спускалася вниз по сходинках у своєму під`їзді, де між 1 та 2 поверхом побачила молодого чоловіка. Коли вона хотіла обійти його, він раптом вдарив її кулаком лівої руки у праву сторону обличчя по щоці. Від удару вона похитнулася та спиною впала на поштові скриньки на стіні, а молодий чоловік став тріпати її за воріт куртки та мацати за шию. Рукою він зірвав з її шиї золотий ланцюжок довжиною 45 см., на якому була золота підвіска у вигляді хрестика з маленьким діамантом усередині. Чоловік був одягнений у чорну куртку, світло-сині джинси та кросівки зі стрічками блакитного кольору. Вона хотіла завадити йому в цьому, але не змогла, оскільки він вирвався, вибіг на вулицю та втік за гаражі у дворі будинку. Вона бігла за ним, кричала, звала на допомогу. У дворі в цей час знаходились двірник з жінкою, які могли також його бачити. Коли той молодий чоловік запитав у неї щось перед тим, як вдарив її, вона його добре роздивилася і добре запам`ятала, оскільки він стояв прямо перед нею обличчям в обличчя. Вона зразу зателефонувала чоловікові, він спустився з квартири униз і вони пішли в поліцію, де вона повідомила про те, що сталося. У картотеці фотокарток, яку їй запропонували продивитися, вона нібито впізнала одного чоловіка як того, що напав на неї, однак невпевнено. Її допитували, вона детально описала нападаючого, їй дали направлення на СМЕ, вона його пройшла, потім була на роботі. В той же день, приблизно о 16 годині, вона була в міськвідділу поліції, де проводилося впізнання. В присутності працівників поліції та двох понятих вона серед чотирьох молодих чоловіків впевнено впізнала одного, того самого, що вранці напав на неї, хоча на той момент він був одягнений по іншому і підстрижений. Цей чоловік представився ОСОБА_12 , почав нервувати, перелякався, почав слізно просити її забрати заяву про злочин, обіцяв купити їй любий ланцюжок. Наступного дня вона приймала участь у впізнанні злотого хрестика, під час якого в присутності понятих серед чотирьох пред`явлених їй золотих хрестиків зразу впізнала саме свій. Від працівників поліції вона дізналася, що її хрестик був виявлений в одному з кросівок ОСОБА_6 під час його обшуку та вилучений у нього. Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні ще раз підтвердила факт вчинення злочину відносно неї саме ОСОБА_6 , уточнивши, що під час проведення впізнання останній також зразу впізнав її, навіть першим за неї, від чого й почав нервувати, плакати та молив її забрати заяву про злочин.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що працює двірником у ТОВ «Восток». 28.03.2016 року він прийшов на роботу близько 06 години ранку. Приблизно о 06.30-07.00 годині він побачив молодого чоловіка, який вибіг з 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 та побіг за гаражі. Він побачив його в обличчя тоді, однак бачив його і раніше в тому ж дворі, який одяг був на ньому, він не запам`ятав. Слідом за ним вибігла жінка, яка кричала, щоб того чоловіка затримали, однак наздогнати того було неможливо. Жінка сказала, що той молодий чоловік пограбував її, забрав у неї ланцюжок з підвіскою і втік. В той же день увечорі його викликали до поліції, допитували, він розповів усе, що бачив. Також він приймав участь у впізнанні, при якому в присутності працівників поліції та двох понятий серед пред`явлених йому чотирьох молодих чоловіків зразу впізнав в обличчя того самого, який вибігав з під`їзду. Чоловік представився ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що в один із днів наприкінці березня 2016 року він знаходився у парку біля міськвідділу поліції, до нього підійшов працівник поліції та запросив бути понятим. Вони пройшли в один із кабінетів, там був ще один чоловік у якості понятого, та працівники поліції. Перед ними поставили чотирьох молодих хлопців з номерами у руках. Потім зайшла жінка, яка зразу прямо вказала на одного з них. Той, кого вона впізнала, зразу став просити її забрати заяву, просив, щоб вона його вибачила, обіцяв купити їй ланцюжок якийсь. При цьому весь процес фотографувався, складався протокол, де всі учасники, в тому числі й він, поставили свої підписи. В той же день дещо пізніше він був понятим під час другого впізнання, в ході якого один чоловік за такою ж процедурою знову впізнав та вказав на того ж самого хлопця, на якого перед тим вказала жінка. У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що саме на обвинуваченого ОСОБА_6 вказали тоді жінка і чоловік.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в один із днів наприкінці березня 2016 року, точної дати він не пам`ятає, його запросили понятим до міськвідділу поліції, де в одному з кабінетів обшукували молодого чоловіка. В його присутності та в присутності ще одного понятого ОСОБА_16 у того молодого чоловіка були вилучені грошові кошти і невеликий жіночий золотий хрестик, який знаходився в одному з кросівок під стількою чи на ній, точно не пам`ятає. Гроші були у того в кармані куртки, в якій саме сумі, також не пам`ятає. Працівник поліції зразу звернув їхню увагу на цей хрестик, а молодий чоловік став говорити, що хрестик йому підкинули, що він йому не належить. Був складений відповідний протокол, де розписалися всі учасники, в тому числі й він.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що в один із днів наприкінці березня 2016 року, точної дати він не пам`ятає, його запросили в якості понятого до міськвідділу поліції. В кабінеті на 2-му поверсі був ще один понятий та чотири молодих чоловіка з номерами у руках, які ті розібрали за власним вибором добровільно. Йому пояснили, що буде проводитися впізнання в зв`язку з вчиненням пограбування жінки. Потім завели жінку, яка зразу ж прямо вказала на одного з чотирьох молодих чоловіків, впевнено впізнавши його. Той чоловік представився, однак прізвища та ім`я його він вже не пам`ятає. При цьому цей чоловік став говорити, що ніякого ланцюжка він з жінки не зривав, що вона помиляється. Однак до цього ніхто ні про який ланцюжок нічого не говорив, тому жінка зразу здивувалася, звідки він взагалі знає про ланцюжок. Весь процес впізнання фотографувався, складався протокол, всі присутні його підписали, в тому числі й він, при цьому ніяких зауважень ні в кого не виникло. В той же день за такою ж процедурою було проведено ще одне впізнання, в якому він також приймав участь в якості понятого разом з іншим понятим. На цей раз того ж самого молодого чоловіка, якого впізнала жінка, впізнав також чоловік похилого віку, прямо вказавши саме на нього. При другому впізнанні всі фіксувалося таким же чином, як і при першому.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 28.03.2016 року, приблизно о 07-початку 08 години ранку, коли вона збиралася на роботу, до неї прийшов її сусід ОСОБА_6 . Він попросив у неї її мобільний телефон, щоб подзвонити, подзвонив комусь, віддав їй телефон і пішов. По телефону він розмовляв у під`їзді, кому він дзвонив, вона не знає, про що була розмова, вона не чула. Її мобільний номер - НОМЕР_3 . В той же день їй повідомили про те, що ОСОБА_6 скоїв якийсь злочин, вона дізналася про це від своїх батьків. Близько з ОСОБА_6 вони не спілкувалися, він і раніше інколи просив у неї мобільний телефон, щоб подзвонити. В той день він був одягнутий по домашньому, у чому саме, вона не пам`ятає, пробув він у неї приблизно 15-20 хвилин, більше вона його не бачила.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_6 давно, він нормальний хлопець, ввічливий. Він пам`ятає, що оглядали квартиру ОСОБА_6 , був слідчий, перед цим був якийсь шум у під`їзді, вони піднімалися на 4-й поверх, двері квартири були розбиті, ОСОБА_6 на той час вже забрали в поліцію. За фактом вчинення ОСОБА_6 злочину йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що працює експертом-оцінювачем в ломбарді «Нищета і К». На прохання слідчого він проводив огляд і перевірку золотого хрестика. Це було в присутності понятих, розпакували пакетик, він зважив хрестик, перевірив його за допомогою хімреактивів, це було золото 585 проби. Він встановлював лише вагу хрестика та його пробу, але експертну оцінку вартості виробу не проводив. Працівникам поліції вони надавали довідку про вартість 1 гр. золотого лому - 480 грн. Після огляду хрестик знову був запакований, складений відповідний протокол, де всі поставили свої підписи.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він є слідчим Бахмутського ВП, входив до складу слідчої групи по розслідуванню злочину відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України. 28.03.2016 року він проводив впізнання ОСОБА_6 за участю свідка ОСОБА_13 , особисто виписував протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, проводив його особистий обшук при затриманні. Особистий обшук ОСОБА_6 проводився в присутності 2-х понятих у відповідності з вимогами КПК України. Під час обшуку у нього спочатку були вилучені грошові кошти. Коли на його прохання ОСОБА_6 роззувся і зняв з себе кросівки, то в одному з кросівок був виявлений золотий хрестик, який при цьому буквально випав з передньої частини кросівка у задню. При цьому до ОСОБА_6 ніхто з працівників поліції та інших осіб не підходив, роззувався він сам. Цей хрестик був вилучений, про що складений протокол, який підписали всі учасники, в тому числі й ОСОБА_6 , жодних зауважень ні в кого не було. Вилучений у ОСОБА_6 хрестик в наступному впізнала потерпіла.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він є оперуповноваженим сектору карного розшуку Бахмутського ВП. Він приймав участь при проведенні слідчих дій з ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, був присутнім під час проведення впізнання за участю потерпілої, а також під час особистого обшуку ОСОБА_6 при його затриманні слідчим. Під час обшуку в присутності понятих у ОСОБА_6 в одному з кросівок, коли він роззувся, був виявлений золотий хрестик, який був вилучений, про що складений протокол, всі його підписали, в тому числі й ОСОБА_6 , будь-яких зауважень ні в кого не виникло. При ньому огляд ОСОБА_6 проводився один раз, до цього його не оглядали і не обшукували. ОСОБА_6 заперечував свою причетність до грабежу, а вилучений у нього хрестик потім впізнала потерпіла.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він є оперуповноваженим сектору карного розшуку Бахмутського ВП. Він приймав участь при проведенні слідчих дій з ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, був присутнім під час особистого обшуку ОСОБА_6 при його затриманні слідчим. ОСОБА_6 обшукували в присутності двох понятих, його та оперуповноваженого ОСОБА_21 , обшук проводив слідчий ОСОБА_20 . Коли ОСОБА_6 роззувся, то в одному з кросівок, точно не пам`ятає, в якому саме, був виявлений та вилучений золотий хрестик. При цьому ОСОБА_6 кросівки знімав сам, ніхто йому в цьому не допомагав і хрестик підкинути ніхто не міг. В той день ОСОБА_6 він особисто не затримував і до міськвідділу поліції не доставляв. За результатами обшуку був складений протокол, який підписали всі учасники, в тому числі й ОСОБА_6 , будь-яких зауважень ні в кого не виникло. А також підтверджено письмовими доказами, зокрема:

- висновком експерта № 127 від 28.03.2016 року, відповідно до якого синець на обличчі у потерпілої ОСОБА_8 утворився від контакту з тупим твердим предметом, можливо в строк і при обставинах, зазначених в постанові, і відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 25);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2016 року з фототаблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала громадянина ОСОБА_6 як особу, яка скоїла злочин відносно неї (т. 2 а.с. 39-43);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав громадянина ОСОБА_6 як особу, яку він бачив 28.03.2016 року у дворі будинку АДРЕСА_2 безпосередньо після скоєння злочину відносно ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 44-49);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого 28.03.2016 року о 22 годині 00 хвилин був затриманий ОСОБА_6 , як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, та під час обшуку якого було виявлено та вилучено: в кишенях куртки грошові кошти в сумі 1010,50 грн. (купюрами номіналом по 100 грн. - 8 шт., 200 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт., 2 грн. - 1 шт., 1 грн. - 3 шт., 50 коп. - 1 шт.), та на устілці лівого спортивного кросівка - золотий хрестик, 585 проби зі вставкою каменя сріблястого кольору посередині та напайкою з металу сірого кольору (т. 2 а.с. 53-55);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.03.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала золотий хрестик зі вставкою посередені металу білого кольору та дорогоцінним каменем, яким 28.03.2016 року відкрито заволодів ОСОБА_6 під час скоєння злочину проти неї (т. 2 а.с. 62-65);

- довідкою ломбарду «Нищета і К», відповідно до якої станом на 28.03.2016 року вартість одного граму золота складає 480,00 грн. (т. 2 а.с. 84);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2016 року з фототаблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих пояснила, як і при яких обставинах 28.03.2016 року їй було заподіяно тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час скоєння ним грабежу відносно неї (т. 2 а.с. 138-141);

- висновком експерта № 209-М від 18.05.2016 року, відповідно до якого показання, дані ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 16.05.2016 року, не суперечать кількості, локалізації та механізму утворення тілесного ушкодження, виявленого у останньої (т. 2 а.с. 145);

- протоколом огляду предмету від 18.05.2016 року з фототаблицею до нього, в ході якого був оглянутий золотий хрестик з напайкою з металу сірого кольору з вставленим камінням сріблястого кольору 585 проби та встановлена його вага (т. 2 а.с. 168-175)

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зібрані докази у справі є належними, допустимими, достовірними та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дають підстави для висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому провадженні доведена повністю, а вчинені ним злочинні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Колегія суддів не сприймає доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 як належні, про те що від не скоював напад на потерпілу ОСОБА_8 , а в цей час перебував вдома, оскільки вони суперечать отриманим на досудовому розслідуванні фактичним доказам, які належним чином перевірені в ході судового слідства та суперечать ним.

Так потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що запам`ятала особу, яка скоїла на неї напад та під час проведення впізнання вказала саме на ОСОБА_6 , Свідок вчиненого злочину ОСОБА_13 , який працює двірником у ТОМ «Восток» також при проведенні впізнання вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка приблизно о 06:30 - 07 годині 28.03.2016 р. вибігла з 2-го під`їзду будинку № 28 вул. Миру, а за ним бігла потерпіла та кричала що він в неї викрав ланцюжок з підвіскою. Ці свідчення узгоджуються між собою за місцем скоєння злочину, часом та обставинами та не викликають сумніву. Тому посилання захисника в апеляційній скарзі, що його підзахисний не міг вчинити пограбування потерпілої в цій частині не обґрунтовані.

Посилання захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 , про те що він в цей час перебував вдома, та в підтвердження цього посилається на свідчення свідка ОСОБА_10 , з телефону якої він здійснив дзвінок на думку колегії суддів, не вказують на беззаперечне алібі обвинуваченого, оскільки час вчинення пограбування потерпілої ОСОБА_8 слідством визначений приблизно.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що хрестик йому підкинули, колегією суддів розцінюється як намагання обвинуваченого ОСОБА_6 уникнути відповідальності за вчинений злочин оскільки, в цих свої доводах ОСОБА_6 плутається та зазначає, що хрестик було підкинуто у правий кросівок, у той час як хрестик було вилучено з лівого, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в цій частині є не обґрунтованими.

Апеляційні підстави для скасування або зміни року суду першої інстанції відсутні, вирок суду постановлений вмотивовано та обґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за період з 28 березня 2016 року по 20 червня 2017 року включно у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня її отримання.

Колегія суддів: