Номер провадження: 11-кп/785/705/17
Номер справи місцевого суду: 492/1688/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Арцизького районногосуду Одеської області від 20.03.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області Білгород-Дністровськогорайону с. Шабо, громадянин України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, без постійного місця реєстрації та проживання тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: останній раз 19.05.2016 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання знову призначеного покарання за даним вироком з покаранням за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року та остаточно ОСОБА_7 призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі .
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 о 14 годині 14.02.2016 року, умисно, із корисливих мотивів, знаходячись в першій половині приміщення будинку АДРЕСА_1 , шляхом відтиску металевого кільця навісного замку дверей, проник до другої половини вказаного будинку, звідки викрав майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , а саме: електричного двигуна, потужністю 3 кВт, що був у використанні, вартістю 1200,00 грн.; 3 металевих швелерів, що були у використанні, вартістю 660,00 грн. кожен, загальною вартістю 1980,00 грн.; 2 молотка, що були у використанні, вартістю 70 грн., кожен, загальною вартістю 140,00 грн.; 2 сокири, що були у використанні, вартістю 80 грн., кожна, загальною вартістю 160,00 грн.; плоскогубці, що були у використанні, вартістю 20 грн., всього майна на загальну суму 3500,00 грн., завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму. Після вчинення злочину ОСОБА_7 з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляції обвинувачений вважає вирок суду, необґрунтованим та таким, що підлягає зміні в частині призначеного йому покарання, вказує, що вкрав не все майно, яке вказане в матеріалах кримінального провадження, а тільки його частину. Просить суд призначити йому більш м`яке покарання.

Вислухавши доповідача, прокурора про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без змін, вивчивши доводи апеляцій і матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції обвинуваченого і відсутність підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

Дії його із врахуванням обставин, передбачених ст. 91 КПК України, кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України правильно.

При обранні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому покарання відповідно до вимог закону.

Доводи апеляції про надмірну суворість призначеного судом покарання не можуть бути прийняті апеляційним судом, адже при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, та призначено покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185КК України.

Крім того, інкримінований злочин ОСОБА_7 скоїв у період, коли судимість за попереднім вироком не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про наявність у нього стійкої позиції на скоєння злочинів і небажання ставати на шлях виправлення.

Також не погоджується колегія суддів із доводами апеляції обвинуваченого щодо недоведеності його винуватості у вчиненні злочину, оскільки судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, в ході якого він повністю визнавав свою винуватість і просив суд не досліджувати докази, а наслідки такого порядку судового розгляду були йому належним чином роз`яснені судом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги обвинуваченого, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її задоволення і зміни чи скасування вироку суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Арцизького районного суду Одеської області від 20.03.2017 року відносно нього за ч. 3 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, у той же термін із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4