Справа № 275/250/17

В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого - суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні маючого одну неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
15.03.2017 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебували на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 , де в них виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_6 є грошові кошти, запропонував ОСОБА_5 забрати грошові кошти із застосуванням насильства. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився, чим вступив з ОСОБА_4 в попередню змову. З метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 пішли до буд. АДРЕСА_3 , де перебував ОСОБА_6 . Зайшовши до однієї з кімнат, помітили раніше знайомого їм ОСОБА_6 , який в цей час відпочивав на дивані.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 став навпроти вікна. В цей час ОСОБА_9 наніс один удар кулаком лівої руки в праву сторону обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді синця та крововиливу в ділянці правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Подолавши в такий спосіб волю потерпілого до опору, ОСОБА_9 оглянув кишені його сорочки, звідки дістав грошові кошти в сумі 3000 грн. та відразу віддав ОСОБА_4 .
Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення пішли до будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та розпорядились викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, не заперечував, що вчинив кримінальні правопорушення при обставинах, вказаних у вироку, суду пояснивши наступне. Так, 15 березня 2017 року він перебував у свого дядька на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 та побачив ОСОБА_5 , який йшов з похорон. Він запропонував ОСОБА_5 провідати ОСОБА_10 , який не пересувається у зв`язку з захворюванням, та вигнати з будинку ОСОБА_10 , який там проживав та споював ОСОБА_11 , відібравши в ОСОБА_12 гроші з продажу худоби, якщо вони в нього ще залишились. ОСОБА_5 погодився, та вони пішли до будинку АДРЕСА_4 , де поспілкувались з ОСОБА_13 . Там же перебував і ОСОБА_14 . Вони з ОСОБА_5 зайшли до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_12 , ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя та забрав в нього гроші 3000 гривень купюрами по 500 гривень. Після цього вони з ОСОБА_5 пішли до будинку, де мешкає ОСОБА_5 , де поділили ці кошти, які він в подальшому витратив на власні потреби. Зазначив, що матеріальну шкоду ОСОБА_12 він повністю відшкодував. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, не заперечував, що вчинив кримінальні правопорушення при обставинах, вказаних у вироку, суду пояснивши наступне. Так, 15 березня 2017 року він йшов з похорон та, проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_4 , який запропонував йому відвідати хворого ОСОБА_10 та вигнати з будинку ОСОБА_10 , який там проживав та споював ОСОБА_10 , відібравши в нього гроші. Він погодився, та вони вирушили до будинку АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_15 будинку знаходився ОСОБА_12 , якого він вдарив кулаком в обличчя та з кишені сорочки дістав 3000 грн. купюрами по 500 грн., які передав ОСОБА_4 . Після цього вони пішли до його оселі, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де ці кошти розділили порівну. Вказав, що шкоду, спричинену ОСОБА_12 , він відшкодував в повному обсязі. У скоєному щиро кається.
Провина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, вказаних у вироку, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно 15.03.2017р. після обіду він перебував в будинку АДРЕСА_4 , куди прийшли раніше йому знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя та забрав з кишені сорочки кошти в сумі 6440 грн., які залишились в нього з продажу худоби. Зазначив, що скільки в нього було грошей, він нікому не казав та не показував. В подальшому потерпілий ОСОБА_6 вказав, що точно не пам`ятає, скільки в нього забрали грошей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та не заперечував щодо відшкодування йому 3000 гривень обвинуваченими.
Крім вищевикладених доказів провина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєному ними кримінальному правопорушенні при обставинах, вказаних у вироку, також підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.03.2017 року, згідно якого оглянуто домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти при огляді вказаного будинку не виявлено; протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2017 р. за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній детально розповів та показав, чим саме та яким чином ОСОБА_16 спричинив йому тілесні ушкодження, протоколами проведення слідчого експерименту від 29.03.2017 року за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході яких кожний з них детально розповів обставини вчинення даного кримінального правопорушення, висновком судово-медичного експерта № 662 від 23.03.2017 р., згідно якого у ОСОБА_6 виявлено синець та крововилив в ділянці правого ока, які утворилися від дії тупого твердого предмету та відносяться до легкого тілесного ушкодження; визначити механізм та давність їх утворення за наявними даними через відсутність морфологічних особливостей (колір синця та крововиливу) не представляється можливим.
Таким чином, проаналізувавши досліджені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто їх дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, 2014 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає повне визнання ним вини, його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України суд визнає повне визнання ним вини, його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, відповідно до якої виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1