Справа № 458/364/17
1-кп/458/66/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВИРОК
18 травня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Турці Львівської області кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Яблунька Турківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше несудимого, інваліда 3 групи,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України,
встановив:
03.01.2017 року о 15:00 годині ОСОБА_4 в кварталі № 22 обходу № 3 виділу № 22 Яблунського лісництва ДП "Боринський лісгосп", територія якого відноситься до природно-заповідного фонду та є регіональним ландшафтним парком "Надсянський" на території Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львіської області, умисно незаконно зрізав бензопилою три дерева породи "ялиця" загальною кубомасою 0,81 м. куб., чим завдав шкоду державі в розмірі 7397 гривень.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 246 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив самовільну порубку дерев на об`єкті природно-заповідного фонду.
25.03.2017 року між Прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним на той час ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 246 КК України; підозрюваний зобов`язався під час судового розгляду у обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин справи. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. Також отримана згода підозрюваного на призначення цього покарання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 1 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до статтей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просять угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгоджених виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 246 КК України є злочном середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення допиту обвинуваченого переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та про можливість затвердження угоди від 25.03.2017 року між Прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, ОСОБА_6 , та підозрюваним на той час ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 472, 474, 475Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду від 25.03.2017 року між Прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, ОСОБА_6 , та підозрюваним на той час ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 246 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений лише із підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Суддя -