Єдиний унікальний номер 205/3725/17
Провадження №1-кс/205/421/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

В С Т А Н О В И В :
14 червня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло дане клопотання.
В клопотанні слідчий зазначає, що 04 жовтня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся голова ДГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 з заявою про те, що ОСОБА_6 використвує завідомо підроблені документи.
Під час досудового розслідування, допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_6 підробив посвідчення інваліда війни, надав його до державного органу України та на його підставі отримав незаконні пільги з комунальних послуг.
Для отримання відповідних даних, слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 в порядку ст.40, 93 КПК України 19.10.2016 направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо надання інформації про отримання ОСОБА_6 пільг як ветерана війни та копії останньої довідки МСЕК щодо отримання ним інвалідності. Вказаний запит ІНФОРМАЦІЯ_3 отримано 20.10.2016, проте відповіді на нього не надано.
В своєму клопотанні слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме до оригіналів документів особової справи ОСОБА_6 , які знаходять у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з можливістю подальшого їх вилучення.
Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з п.3 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Так, ч.4 ст.132 КПК України встановлює, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У відповідності до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до частин 5-7 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Аналіз зазначених норм закону з урахуванням інших положень законодавства викладених у Главі 15 КПК України та загальних засад кримінального провадження свідчить про те, що розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів передбачає встановлення відповідності змісту клопотання вимогам визначеним ч.2 ст. 160 КПК України та в разі їх дотримання, встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню. При цьому, розгляд клопотання по суті не можливий при його неналежному оформленні, оскільки в такому випадку слідчий суддя не має змоги врахувати усі обставини, що підлягають оцінці та аналізу.
Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не в повній мірі обґрунтована необхідність доступу до вказаних документів, можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у зв`язку із чим, відмовляє у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 110, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1