Дата документу Справа № 320/2696/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1146/17
Єдиний унікальний № 320/2696/17-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001182, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2017 року, якою
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001182 стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України та ОСОБА_8 за ч.1ст.122, ч.2 ст.125 КК України повернуто прокурору Мелітопольської місцевої прокуратури.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КК України і ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.122 КК України за наслідками перевірки якого у підготовчому судовому засіданні суд встановив наступне.

У вищевказаному обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 окремо викладено обставини щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 і окремо щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 . Але, всі ці обставини мали місце одночасно, в один і той же час.

При такому викладенні обвинувального акту, на переконання суду, неможливо було зробити висновок про фактичні обставини кримінального правопорушення, хронологію подій, дії кожного учасника, наслідки дій кожного учасника цих подій. Відтак суд дійшов висновку що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не викладені фактичні обставини кримінального провадження в цілому за хронологією подій, вони не містять посилання на наслідки дій кожного з обвинувачених, тобто допущено неконкретність пред`явленого обвинувачення, чим порушується право обвинувачених на захист. За таких обставин, суд повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення через невідповідність викладених в ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням розгляду в суді першої інстанції.
Згідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виклав всі необхідні обставини, які необхідні для прийняття судового рішення, зокрема вказав, місце, час, дату та дії кожного з обвинувачених, які, на думку органу досудового розслідування, мають ознаки кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим злочинів.
Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, посилання суду на те, що з тексту обвинувального акту «неможливо зробити висновок про фактичні обставини провадження, хронологію подій, дії кожного учасника і наслідки дій кожного учасника цих подій» суперечить змісту обвинувального акту, оскільки в ньому чітко і конкретно наведений перелік як дій кожного з учасників події, так і наслідки таких дій з посиланням на правову кваліфікацію відповідно до статей особливої частини кримінального закону. Суд апеляційної інстанції вважає, що таким чином суд першої інстанції перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушень вимог ст. 291 КПК України, які перешкоджають судовому розгляду провадження, не встановлено, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001182 стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України та ОСОБА_8 за ч.1ст.122, ч.2 ст.125 КК України повернуто прокурору Мелітопольської місцевої прокуратури, скасувати. Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції. Матеріали направити до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4