АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1130/16-к Номер провадження 11-кп/786/232/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, раніше судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 22.10.2015 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено за сукупністю вироків покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 26.07.2016 року в обідню пору доби, виявив біля узбіччя дороги в напрямку с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області макову солому. Достовірно знаючи, що макова солома відноситься до наркотичного засобу, незаконно придбав її у невстановленій кількості та переніс до належного йому житла за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого зберігання, де цього ж дня, близько 20 год. 00 хв., під час проведення особистого огляду речей ОСОБА_7 з його добровільної згоди, працівниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено речовину рослинного походження коричневого кольору, яка згідно висновку хімічної експертизи № 1344 від 29.07.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою в перерахунку на суху речовину 622,08 г.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність його вини в інкримінованому злочині, просить вирок щодо нього змінити та пом`якшити йому покарання, з врахуванням того, що він має поганий стан здоров`я, батьків пенсійного віку в період скоєння злочину був тверезий, проживає в цивільному шлюбі.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення вироку суду без зміни, а апеляції без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Тому колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту вчиненому повторно.

При обранні покарання обвинуваченому суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, в зв`язку із чим визначив йому покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

Місцевий суд, з врахуванням особи ОСОБА_7 , який неодноразово судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, має не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, дійшов правильного висновку, що перевиховання обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі та визначив йому покарання згідно положень ч.1 ст. 71 КК України.

Обране місцевим судом покарання, на думку колегії суддів є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для його пом`якшення не вбачається.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, з 31.10.2016 року по день винесення ухвали судом апеляційної інстанції 25.04.2017 року.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2016 року щодо нього без зміни.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 31.10.2016 року по день винесення ухвали судом апеляційної інстанції 25.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4