В И Р О К
Іменем України
"05" грудня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0012882 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 29.08.2016 року, приблизно о 17-40 годині, перебуваючи неподалік пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Стальського, 26, побачив на землі металевий кастет. Після чого, ОСОБА_5 підняв із землі даний кастет та вирішив залишити його собі з метою подальшого незаконного носіння, без передбаченого законом дозволу. В подальшому ОСОБА_5 помістив вказаний кастет до сумки з особистими речами та незаконного носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

12.09.2016 року, приблизно о 15-50 годині, працівниками полку особливого призначення ГУ Національної поліції в м.Києві, за адресою: м.Київ, вул.Стальського, 24, було виявлено ОСОБА_5 . В подальшому, 12.09.2016 року, в період часу з 16-30 години до 16-50 години, під час проведення огляду місця події, в присутності понятих, у ОСОБА_5 в сумці, яку він тримав при собі, було виявлено та вилучено металевий кастет, який він незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Разом з актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 31.10.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0012882, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2016 року, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а саме: штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України та права його підзахисного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч.4ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до злочинів невеликої тяжкості, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч.2 ст.263 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст.ст.394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.
Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 2111 гривень 04 копійок за проведення криміналістичної експертизи (висновок №882 від 24.10.2016 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 374, 473, 474, 476 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2016 року в кримінальному провадженні №0012882 між прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, на підставі якого призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.10.2016 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення криміналістичної експертизи в сумі 2111 (дві тисячі сто одинадцять) гривень 04 копійки.
Речовий доказ саморобний металевий кастет ударно-дробильної дії, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві, знищити.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0012882 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/16478/16-к.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.6-7 ст.474 КПК України,
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1