Справа № 461/1053/17
Провадження № 1-кс/461/957/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; щодо не розгляду клопотань під час досудового розслідування; зобов`язання до вчинення дій ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої скарги, покликаються на те, що 10.01.2017 року до слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ним подано сім заяв про вчинення кримінальних правопорушень. Однак, слідчим Галицького ВП ГУ НП у Львівській області грубо порушено вимоги чинного законодавства, та відмовлено у внесенні інформації про вчинення злочинів. Крім того в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000201 від 24.07.2016 року, яке розслідується Галицьким відділом поліції ГУ НП у Львівській області, а саме 11.01.2017 року він звертався до слідчого ОСОБА_5 із дев`ятьма клопотаннями, зокрема визнання його потерпілим у даному провадженні та з`ясування слідчим ряду обставин, які на його думку, мають суттєве значення для з`ясування усіх обставин даного кримінального провадження. Проте, станом на час розгляду справи, заявлені клопотання слідчим не розглянуті, що є грубим процесуальним порушенням. Враховуючи наведені обставини вважає бездіяльність слідчого ОСОБА_5 протиправною та просить зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за його заявами від 10.01.2017 року; розглянути по суті клопотання від 11.01.2017 року в межах кримінального провадження №0000201 від 24.07.2016 року; повідомити його про прийняті рішення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просить вимоги скарги задовольнити у повному обсязі.

Слідчий СВ Галицького ВП ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак її неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст.306 КПК України.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріали справи, що 10.01.2017 року ОСОБА_6 звернувся до старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема щодо підробки та фальсифікації посадовими особами АКБ «Райффайзенбанк Україна» з ОСОБА_7 договорів; ненадання та перешкоджання у наданні медичної допомоги ОСОБА_8 , викрадення та незаконного привласнення майна; зникнення документів із історії хвороби ОСОБА_8 ; викрадення майна; фальсифікації договору купівлі-продажу квартири від 13.06.2006 року.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що дані сім заяв в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не зареєстровані, чим порушено вимоги ст. 214 КПК України.

Статтею 304 ч.1 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, Унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Відповідно до положень ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх.

Крім того, 11.01.2017 року ОСОБА_6 звернувся до старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 із клопотаннями про вчинення дій у кримінальному провадженні №0000201 від 24.07.2016 року, в тому числі про визнання його потерпілим та скерування на його адресу процесуальну пам`ятку.

Однак в ході проведення досудового розслідування, слідчим не оцінено та не взято до уваги поданих дев`ять клопотань, не враховано поданих документів, не вжито заходів щодо вирішення клопотань, та не винесено відповідної вмотивованої постанови.

Згідно ч.3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постанови слідчого і прокурора - це процесуальні документи, якими оформляються їх рішення під час провадження досудового розслідування. Загальні для всіх постанов слідчого і прокурора вимоги, конкретизуються в статтях КПК, які регламентують порядок складання і зміст постанов про проведення певної процесуальної дії.

Винесення постанови слідчим і прокурором являється оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи від обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого і прокурора та відповідає вимогам ст.94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку із для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 248 ч.3 КПК України, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті - Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

На підставі вказаного, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 , в порядку ст. 220 КПК України, звертався до слідчої ОСОБА_5 із відповідними клопотаннями, однак вмотивованої постанови за вказаними клопотаннями прийнято не було, що не відповідає вимогам ст. 220 КПК України.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_4 при подачі клопотань вказано про нанесену шкоду, слідчим в межах кримінального провадження №0000201 від 24.07.2016 року, не вчинено процесуальних дій щодо вирішення процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_4 , а тому вважаю, що в тій частині скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Клопотання ОСОБА_4 слідчим, в деяких випадках, не розглядаються або розглядаються формально чи недостатньо ефективно, що породжує нові його скарги та звернення, що не сприяє проведенню ефективного досудового розслідування у встановлених процесуальним законодавством строки.

На підставі вказаного, приходжу до висновку про часткову обґрунтованість поданої ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_3 скарги на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; щодо не розгляду клопотань під час досудового розслідування; зобов`язання до вчинення дій, оскільки факти викладені у їх скарзі знайшли часткове підтвердження під час розгляду у суді.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 110, 220, 221, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Поновити строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_4 задовільнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 розглянути заяви ОСОБА_4 від 10.01.2017 року, відповідно до вимог ст. 214 КПК України та повідомити скаржника про прийняте рішення.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 220 КПК України, розглянути по суті клопотання ОСОБА_4 від 11.10.2016 року, подані в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 24.07.2016 року; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити ОСОБА_4 , а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - таку надіслати йому.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 55, 56, 110 КПК України, вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000201 від 24.07.2016 року.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 провести слідчі дії передбачені Главою 20 КПК України у кримінальному провадженні № 0000201 від 24.07.2016 року.

В решті вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .